Справа № 991/3378/26
Провадження 1-кс/991/3388/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
13 квітня 2026 року          м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника заявника - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:

09.04.2026 до Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, яка на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 09.04.2026 була передана на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .

1.Зміст поданої скарги

У скарзі зазначається, що 25.03.2026 ОСОБА_4 подав заяву до директора НАБУ про вчинення посадовими особами Головного управління ДФС у Івано-Франківській області за попереднім зговором з посадовими особами Головного управління ДПС у Івано-Франківській області кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.191, 366, 364, 209 КК України, а також укриття даних злочинів посадовими особами Івано-Франківської обласної прокуратури та ТУ БЕБ в Закарпатській області.
Заявник вказав про вчинення таких дій: 1) викрадення коштів із державного бюджету, що були сплачені ОСОБА_4 , до такого, що належали ПП «ЗАГОТПРОДУКТ» та були підставою для звільнення Заявника від кримінальної відповідальності, яке було вчинене умисно та за безпосереднього сприяння співробітників ГУ ДПС у Івано-Франківській області, які для досягнення злочинних цілей склали Висновок про повернення коштів та Реєстр на повернення коштів на поточний рахунок а також відповідні перевірки про нібито законність цих дій; 2) примусі ОСОБА_4 з боку співробітників правоохоронного органу - Головного управління ДФС у Івано-Франківській області подати такому видуману уточнену декларацію з ПДВ за листопад 2019р., в якій такі, діючи умисно, шляхом обману, переконали та настояли відобразити необхідну їм сплату податків, без проведення перевірки та прийняття податкового повідомлення рішення, що стало можливим через правову необізнаність Заявника, відсутність забезпечення останньому права на захист та юридичну допомогу; 3) здійснення посадовими особами ГУ ДПС у Івано-Франківській області з метою отримання неправомірної вигоди, безпідставної реєстрацію для ПП «ЗАГОТПРОДУКТ» податкових накладних щодо реалізації м`яса в сумі 8.7 млн. грн. в адресу ФГ`ВАТРА» та ПП «Струмок» без фактичних розрахунків та не відображення цих операцій в податковому обліку; 4) укриття наведених протиправних злочинних дій співробітниками Івано-Франківської обласної прокуратури та ТУ БЕБ в Закарпатській області.
Така заява була отримана представником НАБУ 31 березня 2026 року, однак станом на 08 квітня 2026 не вчинено жодних дій на внесення наданих заявником
Посилаючись на ст. 214 КПК, представник заявника вважає, що допущено бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактами викладеними у повідомленні ОСОБА_4 . 
Враховуючи вказане, ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України внести до ЄРДР відомості за заявою від 25.03.2026.

2.Позиція учасників судового засідання

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та просив її задовольнити. 
Представник Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, однак надіслав письмові заперечення. Позиція представника НАБУ полягає у тому, що 03.04.2026 заявника було повідомлено про відмову у внесенні відомостей, оскільки заява не містить відомостей про вчинення корупційних або інших злочинів, віднесених до підслідності детективів НАБУ. Також повідомлено, що заяву направлено для організації розгляду ДБР та ОГП. У зв`язку з чим, вважає. що в діях представників НАБУ відсутня бездіяльність та відмовити у задоволенні клопотання.

3.Мотиви та оцінка суду

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.
Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
За змістом п.4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).
Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.
З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.
Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому: 
(1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18); 
(2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).
З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.
З долученої до скарги заяви вбачається, що ОСОБА_4 звернувся із заявою про вчинення злочинів посадовими особами ГУ ДФС в Івано-Франківській області за змовою із посадовими особами ГУ ДПС в Івано-Франківській області та службовими особам ТУ БЕБ та прокуратури Івано-Франківської області. 
Вказані особи, на думку заявника, вчинили дії щодо викрадення бюджетних коштів, які були сплачені як податки підприємством ПП «Заготпродукт» та незаконних дій із відображенням відомостей у податкових документах щодо сплати податків. 
У поданій заяві описується про кримінальне провадження щодо несплати заявником податків та припинення кримінального переслідування, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності, шляхом подання уточненої декларації та сплатою необхідної суми ПДВ 2 964 216 грн. Такі дії, за твердженнями заявника, вчинені на виконання вказівок посадових осіб ГУ ДФС. 
Втім, також заявник під примусом посадових осіб був вимушений продати своє підприємство, яке у подальшому повернуло сплачені кошти, через коригування податкового кредиту і зменшення податкових зобов`язань. 
Заявник вважає, що фактично шляхом обману сплачені ПП «ЗАГОТПРОДУКТ» податки, та були підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, були викрадені з державного бюджету за безпосереднього сприяння співробітників ГУ ДПС у Івано-Франківській області, які для досягнення злочинних цілей склали Висновок про повернення коштів та Реєстр на повернення коштів на поточний рахунок.
На думку заявника, у діях посадових осіб правоохоронних органів наявні ознаки злочинів, передбачених ст. 191, 366, 364, 209 КК України. 
Водночас, проаналізувавши подану скаргу та долучену до неї заяву, слідчий суддя вважає, що в них відсутні відомості, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення кримінальних корупційних правопорушень, а заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування. 
Заявник не зазначає, які конкретні дії чи бездіяльність вказують на зловживання з боку осіб та свідчать про використання наданих йому повноважень всупереч інтересам служби, так само не обґрунтовує, у чому полягав їх корисливий інтерес і за рахунок чого мало відбуватись отримання неправомірної вигоди. Так само незрозуміло якими посадовими особами правоохоронних органів вчинено заволодіння, шляхом зловживання своїм службовим становищем. 
Натомість, у заяві висловлене припущення про змову на ймовірне вчинення протиправних дій проти заявника, яке він робить, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності процесуальних рішень і дій великої кількості посадових осіб правоохоронних органів під час виконання ними повноважень. 
У цьому контексті важливим є Висновок від 01.07.2013 Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства. Так, судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Тим паче, слідчий суддя бере до уваги, що описані у заяві події були уже предметом досудового розслідування, про що зазначено у заяві, а саме у межах кримінального провадження № 62025140150000456. Вказане кримінальне провадження було закрито на підставі постанови слідчого від 10.12.2025.
Тобто, заявник бажає ініціювати перевірку одних і тих же подій, не погоджуючись із процесуальним рішенням, прийнятим у межах іншого кримінального провадження. Втім, цього недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування. У даному випадку невиправданим є застосування механізму кримінального переслідування та процесуального примусу для дослідження інформації, зазначеної у поданій заяві.
У цьому контексті, слідчий суддя наголошує, що оцінка законності та обґрунтованості рішень, процесуальних та слідчих дій, прийнятих і проведених у межах кримінального провадження. Заявник, подаючи відповідну заяву про вчинення кримінальних правопорушень та звертаючись до слідчого судді зі скаргою на невнесення в ЄРДР відомостей по такій заяві, намагається обійти встановлений законодавством порядок оскарження і оцінки рішень, дій та бездіяльності осіб, що проводили досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно нього. Такі дії заявника не відповідають цілям та меті, для досягнення яких законодавцем передбачено механізм оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР. 
Тому, на переконання слідчого судді, ініціювання кримінального провадження за відповідними фактами може призвести до безпідставного залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також необґрунтованого витрачання сил і засобів правоохоронних та судових органів.  
Керуючись ст. 214, 303-304, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
2.Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
3.Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя          ОСОБА_1