202/1531/26
1-кп/202/1052/2026
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 розглянув у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026047210000053 від 06.02.2026 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітній дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2026 року близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у квартирі зі своєю сестрою ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 у квартирі розташованої за адресою:  АДРЕСА_2 , де під час спілкування між ними виник словесний конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_2 на грунті особистих неприязних відносин виник умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_4  тілесних ушкоджень. 
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, перебуваючи в безпосередній близькості навпроти ОСОБА_5 , здійснив один удар своєю лівою рукою по обличчю останньої, а саме в область правого ока.
 У результаті умисних дій ОСОБА_2 , ОСОБА_5 спричинене тілесне ушкодження у вигляді крововиливу під склеру правого ока, що відповідно до висновку експерта «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року N? 6, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Ухвалою суду від 24.02.2026 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
В направленому обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, яку він підписав в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_3 , не заперечує щодо розгляду обвинувального акта судом у спрощеному провадженні без його участі згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі:
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 05.02.2026 року;
протоколом допиту потерпілої ОСОБА_3 від 11.02.2026 року та протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_3 з фото-таблицею, яка показала, що 05.02.2026 приблизно о 01 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , брат ОСОБА_2 у ході конфлікту здійснив 1-2 удари в область обличчя, а саме по лівому оку кулаком або долонею лівої руки та декілька ударів в область лівого плеча долонею або кулаком правої руки, хапав за волосся, вириваючи його, після цього мати їх розняла та конфлікт завершився.; 
висновком експерта № 459е від 16.02.2026 року, відповідно до якого, у потерпілої виявлені тілесні ушкодження: крововилив під склеру правого ока, що спричинений від дії одного удару тупого твердого предмету, можливо рукою нападника, в терміна який вказує обстежена, тобто 05.02.2026. Виявлене тілесне ушкодження відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. N?6. Встановлене тілесне ушкодження не відображає на собі
конструктивних властивостей травмуючого предмету, тому конкретизувати його
неможливо, таким могла бути й рука, стиснена в кулак, або інший тупий твердий предмет, що має аналогічні травмуючи властивості. Тілесне ушкодження розташовано в місці доступному для спричинення власноруч, однак не характерне виникненням. Встановлене тілесне ушкодження оцінено за критерієм незначних скороминущих наслідків, тому не є небезпечним для життя. Локалізація встановленого тілесного ушкодження виключає можливість його виникнення внаслідок самостійного падіння з висоти власного зросту на рівне тверде покриття. Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення, на який вказано в протоколі слідчого експерименту, проведеного 11.02.2026 року, за участі потерпілої ОСОБА_3 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 11.02.2026 року, яка зазначила, що 05.02.2026 приблизно о 01:30 год. перебувала вдома з донькою
та онуком, останній на той час вже спав у своїй кімнаті. І в цей час двері відкрив ОСОБА_2 , відчинивши їх своїм ключем. ОСОБА_8 з ОСОБА_9 почали майже одразу сваритися, ОСОБА_9 агресивно себе поводив та наніс декілька ударів своєю лівою рукою в область правого ока ОСОБА_8 , наніс декілька ударів їй по лівому плечу, хапав за волосся, вона намагалась вирватись, однак сили не вистачало, і ОСОБА_7 спробувала їх розборонити, ставши між ними. Після того, як вона це зробила, ОСОБА_8 зайшла до ванної кімнати та викликала поліцію, яка по приїзду усіх опитала та вийшла потім з квартири разом з ОСОБА_9 .
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.
Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.
ОСОБА_2 повинен нести відповідальність за  нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, дії  ОСОБА_2 суд кваліфікує за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України..
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Обставиною, яка пом`якшують покарання є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу. 
Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_2 .
Витрати на залучення експерта відсутні.
Речові докази суду не надавались. 
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2  визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази суду не надавались.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя:     ОСОБА_1