Справа № 159/692/26
Провадження № 1-кп/159/365/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12026030550000077 від 29.01.2026 стосовно  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого електромонтером у Приватному акціонерному товаристві «Волиньобленерго», ззареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи визнаним винним постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 жовтня 2025 року у справі № 159/6796/24, яка набрала законної сили 04.11.2025, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. І30 КУпАП, та якою його позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, діючи умисно достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та усвідомлюючи, що позбавлений права керування транспортними засобами, з метою невиконання даної постанови суду, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, вчиняв дії щодо умисного невиконання даного судового рішення.
Так, 28 січня 2026 року о 21 год. 42 хв. ОСОБА_4 , керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», з номерним знаком НОМЕР_1 по вулиці Відродження, поблизу будинку №14-А в місті Ковель Волинської області, де був зупинений працівниками відділу реагування патрульної поліції Ковельського РУП ГУНП у Волинській області за фактом вчинення адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Вказаним діями ОСОБА_4 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.
Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладенні в обвинувальному акті, вказав, що достовірно знаючи про позбавлення права керування транспортними засобами за постановою суду, 28.01.2026 у вечірній час керував транспортним засобом, належним на праві власності його дружині, та був зупинений працівниками поліції у м.Ковель, під час поїздки додому з гаража, де ремонтував цей автомобіль. У вчиненому щиро розкаюється, просить застосувати покарання у виді штрафу.
Зважаючи на те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому стороною обвинувачення кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження з питань речових доказів та ті, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд погоджується з кваліфікацією стороною обвинувачення дій ОСОБА_4 , які полягали в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, за ч.1 ст.382 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.
Так суд враховує, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є згідно з ч.4 ст.12 КК України нетяжким злочином.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд згідно з п.1 ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального праваопорушення.
Обставин, що обтяжують його покарання суд не встановив.
Крім цього, суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, водночас, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позитивно характеризується за місцем роботи у Приватному акціонерному товаристві «Волиньобленерго», на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, 01.02.2026 зробив благодійний внесок військовій частині НОМЕР_2 .
Відповідно до ст.50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.
Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що, враховуючи санкцію ч.1 ст.382 КК України, для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Речові докази - два DVD-R диски марки «ALERUS» 4.7 GB / 120 min, на яких містяться відеофайли, - відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження.
На підставі наведеного, керуючись ст.369, 373-375 КПК України, 
УХВАЛИВ : 
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Речові докази - два DVD-R диски марки «ALERUS» 4.7 GB / 120 min, на яких містяться відеофайли, які зберігається при матеріалах кримінального провадження № 12026030550000077, - залишити у матеріалах кримінального провадження № 12026030550000077.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:	ОСОБА_1