Суддя ОСОБА_1 
Справа № 644/7939/25
Провадження № 1-кп/644/99/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 р. м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисниці ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши матеріали справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025221180001177 від 25.08.2025, щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, неодруженого, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, з неповною середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Індустріальним районним судом міста Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., 
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за наступних обставин. 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, дію якого продовжено Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, №235/2025 від 15.04.2025, №478/2025 від 14.07.2025. 
В той же день, 24 лютого 2022 року Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, відповідно до ч. 2 ст. 102, п.п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, в Україні оголошено загальну мобілізацію протягом 90 діб, строк дії якої продовжено Указами Президента України № 342/2022 від 17.05.2022, № 574/2022 від 12.08.2022, № 758/2022 від 07.11.2022, №59/2023 від 06.02.2023, №255/2023 від 01.05.2023, №452/2023 від 26.07.2023, №735/2023 від 06.11.2023, №50/2024 від 05.02.2024, №272/2024 від 06.05.2024, 470/2024 від 23.07.2024 №, № 741/2024 від 28.10.2024, № 27/2025 від 14.01.2025, № 236/2025 від 15.04.2025, №479/2025 від 14.07.2025. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитись до військової частини, або збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах. Так, 11.08.2024 ОСОБА_5 , перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , де після уточнення облікових даних ОСОБА_5 було вручено направлення для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для встановлення придатності, за станом здоров`я, до проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період.
Далі ОСОБА_5 11.08.2024 пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої згідно обліку даних та довідки військово-лікарської комісії № 192/4261 ВЛК від 11.08.2024 визнаний придатним для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період. На підтвердження повідомлення про обов`язок надання повних та достовірних відомостей про стан здоров`я та ознайомлення з висновком медичного огляду військово- лікарської комісії ОСОБА_5 поставив свій особистий підпис у пункті 11 картки обстеження та медичного огляду. Жодних скарг на стан свого здоров`я на час проходження медичного огляду ОСОБА_5 лікарям-членам ВЛК не заявляв, результати медичного огляду не оскаржував. 
В подальшому, 31.07.2025 приблизно о 15:00 годині ОСОБА_5 перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , де відповідальний виконавець мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 додатково ознайомив ОСОБА_5 про обов`язок призову на військову службу, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації на особливий період. Після чого, ОСОБА_6 намагався вручити під особистий підпис бойову повістку № ПВ/2535 про прибуття ОСОБА_5 31.07.2025 на 16:00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_5 та ЄП м. Харкова для подальшого проходження військової служби у складі команди № НОМЕР_1 , однак ОСОБА_5 відмовився отримувати бойову повістку та ставити свій підпис про її отримання, у зв`язку з небажанням проходити військову службу, про що надав відповідну заяву.
За наслідками відмови в отриманні бойової повістки № ПВ/2535 ОСОБА_5 , відповідальним виконавцем мобілізаційного відділення Індустріального РТЦК та ЄП м. Харкова ОСОБА_6 було складено акт відмови від отримання повістки та оголошено зміст повістки про необхідність з`явитися на 16 годину 00 хвилин 31.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки у складі команди № НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби за мобілізацією, на особливий період.
Однак ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним і визнаним придатним для проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, не маючи на законних підставах права на відстрочку від проходження військової служби, без поважних причин 31.07.2025 о 16:00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 не прибув, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що він знає про те, що йде війна з росією. Він в 2024 році був поставлений на облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 , до цього військового квитка у нього не було, військову службу він раніше не проходив. Він був присутній на військово-лікарській комісії, проте лікарі його не оглядали, просто поставили відмітку «годен». З висновком ВЛК він ознайомлений, висновок він не оскаржував, інвалідності він немає. Однак, він має захворювання на ВІЛ щонайменше з 2024 року, гепатит дуже давно та приблизно з жовтня 2025 року має проблеми з ногою, яка була проооперована у лікарні. Його возили в різні місця в Україні, в Дніпро, в Зміїв, але інші військові не захотіли брати його на службу в свої бригади. 31.07.2025 він відмовився від отримання бойової повістки, тому що боявся, ніколи не воював, а також вважав себе непридатним до служби за станом здоров`я.
Під час допиту в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 вказав, що він з серпня 2022 року працює на посаді оператора мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 . В його посадові обов`язки входить формування пакету документів для мобілізації осіб. Процедура мобілізації є стандартною: спочатку здійснюються заходи оповіщення, потім особа проходить ВЛК, далі особі вручається повістка і особа направляється до начального центру. Висновок ВЛК по ОСОБА_5 був такий, що він був визнаний придатним для військової служби. Зазвичай він, ОСОБА_7 , є присутнім під час фіксації відмови особи від отримання бойової повістки, в акті про відмову від отримання повістки ставлять підписи два свідка, а також ведеться відеофіксація відмови. Бувають випадки, коли людину після направлення за повісткою не приймають у навчальному центрі, тому що людина не підходить за певними якостями, але це не означає що людину не приймуть в іншому навчальному центрі, наприклад щодо навчання для роботи в тилу. Обставин щодо відмови від отримання повістки чи відмови прибути за повісткою стосовно ОСОБА_5 він вже не пам`ятає.
Під час допиту в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 вказав, що він станом на липень 2025 року працював відповідальним виконавцем мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 . В його посадові обов`язки входить формування пакету документів для мобілізації осіб. ОСОБА_5 він пам`ятає, оскільки ОСОБА_5 декілька разів, мінімум тричі, приходив по ІНФОРМАЦІЯ_7 бойових повістках, проте його не хотіли брати військові частини, а тому його призов на службу скасовувався і йому видавалася нова повістка. Причин, чому ОСОБА_5 не брали військові частини на службу, він не знає, але може бути стан здоров`я або небажання проходити службу. Він особисто вручав ОСОБА_5 повістку, коли той відмовився. При цьому, ОСОБА_5 сказав, що краще він піде у тюрьму, ніж піде на війну.
Судом було досліджено наступні письмові докази:
- військовий квиток ОСОБА_5 , з якого видно, що він був виданий ОСОБА_5 11.08.2024, ОСОБА_5 визнаний медичною комісією придатним до військової служби;
- довідка №192/4261 військово-лікарської комісії, згідно з якою солдат ОСОБА_5 придатний до військової служби. Медичний огляд проведено військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 11.08.2024;
- направлення щодо встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у зв`язку з призовом під час мобілізації в особливий період ОСОБА_5 ;
- картотека осіб, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації на ім`я ОСОБА_8 згідно з якою останній 11.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано придатним;
- картка професійно-психологічного відбору кандидата від 11.08.2024, згідно з якою за результатами професійного вивчення ОСОБА_5 рекомендовано;
- картка професійного відбору кандидата від 11.08.2024, згідно з якою ОСОБА_5 рекомендовано для проходження військової служби;
- розписка на ім`я ОСОБА_5 , яка підписана останнім 12.02.2025 про одержання повістки № ПВ/1228 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 
- витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №94 від 14.02.2025 згідно з яким наказано призвати та направити для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені в складі команди НОМЕР_2 ;
- витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №106 від 21.02.2025 згідно з яким скасовано призов на службу військовозобов`язаним, які не прийняті в/ч НОМЕР_3 під час мобілізації в особливий період;
- повістка №ПВ/2535 від 31.07.2025, згідно з якою ОСОБА_5 належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 31.07.2025 о 16-00 год.;
- розписка на ім`я ОСОБА_5 , на якій відсутній підпис останнього про одержання 31.07.2025 повістки №ПВ/2535 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- заява ОСОБА_5 , яка адресована начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно з якою останній відмовився 31.07.2025 від отримання повістки у зв`язку з тим, що переймається за своє здоров`я;
- акт відмови від отримання повістки від 31.07.2025 згідно з якою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- відеозапис на SD-носії, з якого видно, що 31.07.2025 ОСОБА_5 дійсно відмовився від отримання повістки про необхідність з`явитися на 16 годину 00 хвилин 31.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого проходження військової служби за мобілізацією;
- прокол огляду предметів від 28.08.2025, згідно з яким від під час огляду флеш носія «Аgi 32 Gb», на якому знаходиться файл VID250731140846_0007, виявлено ОСОБА_5 якому працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 вручають бойову повістку для проходження військової служби. ОСОБА_5 особисто ознайомився із повісткою та відмовився від підпису. 
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, допитавши свідків та обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вину визнав, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має.
З метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представником уповноваженого органу з питань пробації була складена досудова доповідь за ухвалою суду, згідно з якою орган пробації дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можу становити дуже високу небезпеку для суспільства.
Суд не вбачає обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України. Посилання захисниці на те, що ОСОБА_5 планує в майбутньому піти на військову службу є неспроможними, оскільки по-перше, сам ОСОБА_5 не казав суду про такі свої наміри, а по-друге, одного лише твердження про наміри піти на військову службу недостатньо для визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання.
Обставин, що обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України, у обвинувальному акті не вказано та, відповідно, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
У постанові Верховного Суду від 15 квітня 2025 року у справі № 573/406/24 вказано, що у час, коли Україна здійснює самооборону, коли існування самої держави є під загрозою, кожен громадянин України повинен усвідомлювати необхідність пошуку балансу між потребами держави і інтересами самого громадянина. Існування особливої суспільної потреби є очевидним, оскільки Україна веде оборонну війну, а не агресивну, Україна зазнала нападу з боку держави, яка є значно більшою за площею і кількістю населення, лінія активних бойових дій і лінія кордону, з боку якого може відбутися потенційний напад противника, вимірюється тисячами кілометрів. Ситуація мобілізації для боротьби проти зовнішнього агресора є такою особливою загрозою, яка дає підстави для держави очікувати від військовозобов`язаних громадян України прийняття певних обмежень.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 65 Конституції України захист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Такі положення основного закону дублюються в статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Умисне ухилення від такого обов`язку під час оборонної війни за існування української держави та українського народу створює вкрай негативні наслідки та тенденції в суспільстві, а також підриває обороноздатність держави.
На підставі викладених обставин, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі. 
При цьому, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 75 КК України, у зв`язку з вищенаведеними міркуваннями щодо характеру вчиненого правопорушення.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, слід приєднати повністю несплачений обвинуваченим штраф зі вироком Індустріального районного суду міста Харкова від 02.06.2025. Керуючись правилами складання покарань, визначених ч. 3 ст. 72 КК України, покарання за цим вироком та покарання, призначене за попереднім вироком у виді штрафу, слід виконувати самостійно.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому слід рахувати з дня набрання вироком законної сили та самостійного прибуття ним у відповідну установу для відбування покарання або затримання його з метою доставлення в таку установу. В строк відбування покарання за цим вироком не може бути зараховано строк утримання обвинуваченого під вартою в рамках іншого кримінального провадження, вирок в якому ще не ухвалено.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 03.12.2025 по 23.02.2026.
Враховуючи те, що за обвинуваченого було внесено заставу у розмірі 16640 гривень, то суд вважає за необхідне запобіжний захід у виді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили, поклавши на обвинуваченого відповідні обов`язки.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-370, ст. 373, ст. 374 КПК України, суд, - 
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення – злочину, передбаченого ст. 336 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Індустріального районного суду міста Харкова від 02.06.2025, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Керуючись правилами складання покарань, визначених ч. 3 ст. 72 КК України, покарання за цим вироком та покарання, призначене за попереднім вироком Індустріального районного суду міста Харкова від 02.06.2025 - виконувати самостійно.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили та самостійного прибуття ОСОБА_5 у відповідну установу для відбування покарання або з дня затримання його з метою доставлення в таку установу.
Зарахувати в строк призначеного ОСОБА_5 за даним вироком покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 03.12.2025 по 23.02.2026.
Запобіжний захід у виді застави залишити ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, поклавши на нього такі обов`язки: 
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися з міста Харкова без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або роботи.
Речові докази: 
1) військовий квиток серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 – повернути ОСОБА_5 , а у матеріалах кримінального провадження залишити копію цього військового квитка;
2) інші речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання, а саме: 
- відеозапис «VID250731140849_0007», який записано на флеш-носій «Agi» 32 Gb з адаптером;
-картку професійно-психологічного відбору кандидата ОСОБА_5 ;
-картку професійного відбору кандидата ОСОБА_5 ;
-довідку №192/4261 ВЛК на ОСОБА_5 ;
-картку №11359 обстеження та медичного огляду та листки аналізів ОСОБА_5 ;
-направлення на ВЛК на ОСОБА_5 ;
-облікову картку до військового квитка ОСОБА_5 ;
-облікову-послужну картку ОСОБА_5 ;
-акт відмови від отримання повістки від 31.07.2025;
-повістку №ПВ/2535, ПВ/1228 на ОСОБА_5 ;
-поіменний список на ОСОБА_5 від 14.02.2025, 31.07.2025;
-витяги з наказів №94, №106 на ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, встановленого в ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_9