ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 907/711/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мамалуй О. О. - головуючий, Кролевець О. А., Студенець В. І.,

за участю секретаря судового засідання - Федорової О.В.,

за участю представників:
позивача: не з?явилися,
відповідача: Закарлюка Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «МС АВІА-ГРЕЙД»

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025
у складі колегії суддів: Галушко Н.А. - головуючий, Желік М.Б., Орищин Г.В.
та на рішення господарського суду Закарпатської області від 26.03.2025
суддя: Сисин С.В.
у справі № 907/711/24
за позовом військової частини НОМЕР_1 
до товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «МС АВІА-ГРЕЙД»
про стягнення пені та штрафу за договором про закупівлю послуг,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1. Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач, військова частина) звернулась до господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «МС АВІА-ГРЕЙД» (далі - відповідач, Товариство) 2 0652 83,50 грн пені та 4 130 567,00 грн штрафу (всього - 6 195 850,50 грн).

2.  Позов мотивовано простроченням відповідачем надання послуг за договором про закупівлю послуг № 138/23 від 17.11.2023, з урахуванням укладених додаткових угод до цього договору: № 1 від 18.01.2024, № 2 від 19.02.2024, № 3 від 12.04.2024.

Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій

3. Рішенням господарського суду Закарпатської області від 26.03.2025 у справі № 907/711/24, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025, позов задоволено частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «МС АВІА-ГРЕЙД» на користь військової частини НОМЕР_1 штраф у розмірі 3 848 431,22 грн та 1 924 215,65 грн пені за прострочення виконання зобов`язань за договором про закупівлю послуг № 138/23 від 17.11.2023. У решті позову відмовлено.

4. Судові рішення мотивовані тим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджено невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань щодо дообладнання вертольоту (2-ий етап робіт) як у визначений договором строк (до 15.04.2024), так і станом на момент пред`явлення позивачем претензії (20.05.2024), що є підставою для нарахування штрафу та пені відповідно до п. 7.2 договору.

5. Судами відхилено як недоведені покликання відповідача на наявність форс-мажорних обставин та безпідставне ухиляння позивача від приймання робіт, з огляду на те, що: зазначені у сертифікаті Запорізької ТПП № 2300-24-0778 від 16.04.2024 форс-мажорні обставини не були непередбачуваними та невідворотними для відповідача, оскільки пошкодження виробничих потужностей ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД» через ракетний обстріл 29.12.2023 мали місце до укладення ТОВ «НВФ «МС АВІА-ГРЕЙД» договору на виконання робіт № 002.24 від 12.01.2024 з таким співвиконавцем; не вважаються форс-мажорними обставинами недодержання/порушення своїх обов`язків контрагентом боржника; відповідачем порушено вимоги пункту 8.4 договору щодо своєчасного повідомлення про обставини непереборної сили; у матеріалах справи відсутні докази ухиляння позивача від прийняття робіт та звернення відповідача з цього приводу з листами до позивача у період, за який нараховані штрафні санкції.

6. Перевіривши поданий позивачем розрахунок неустойки з урахуванням погодженої сторонами у додатковій угоді № 4 до договору ціни послуг з дообладнання вертольоту за 2 етапом (54 977 588,83 грн, а не 59 008 100 грн, як вказано позивачем), суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 3 848 431,22 грн штрафу та 1 924 215, 65 грн пені.

7. Суди вказують на те, що відповідач не навів суду обґрунтованих причин поважності несвоєчасного виконання зобов`язань, не надав доказів виконання таких робіт відповідачем за другим етапом на час ухвалення рішення, також зазначають про відсутність виняткових обставин, які б давали підстави для зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення пені та штрафу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

8. Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «МС АВІА-ГРЕЙД» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 та на рішення господарського суду Закарпатської області від 26.03.2025 у справі № 907/711/24, в якій просить Суд скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 до ТОВ «Науково-виробнича фірма «МС АВІАГРЕЙД» у повному обсязі.

9. Підставою касаційного оскарження відповідач вказує п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

10. Скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду та вказує на те, що питання правової оцінки форс-мажорних обставин у договірних правовідносинах «підрядник - субпідрядник» та їх впливу на відповідальність підрядника за договором підряду залишається неврегульованим у практиці Верховного Суду та вказує на помилкове незастосування судами першої та апеляційної інстанцій положень ст. 617 Цивільного кодексу України у відносинах договору підряду, порушення виконання зобов`язань, в яких спричинено форс-мажорними обставинами у договорі субпідряду, укладеного на його виконання.

11. Відповідач наголошує на тому, що наявність форс-мажорних обставин підтверджується належними документами (сертифікати ТПП, акти, витяги з ЄРДР, листи органів влади тощо), що підтверджують безпосередні влучання та обстріли, а отже - реальний вплив на можливість виконання робіт у визначені договором строки. Незважаючи на надані скаржником докази, суди не встановили та не оцінили належним чином фактичні обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме - характер і наслідки ракетних обстрілів та бойових дій, що мали місце щодо співвиконавця (субпідрядника), залученого скаржником до виконання робіт за договором підряду, а також їх вплив на виробничий процес, матеріально-технічну базу та безпеку працівників субпідрядника, наявність обмежень доступу до виробничих об`єктів і порушення логістичних та технологічних ланцюгів.

Обставини непереборної сили, які виникли у субпідрядника, як співвиконавця робіт, залученого до виконання зобов`язань за договором підряду, мали прямий і безпосередній вплив на можливість належного та своєчасного виконання скаржником своїх договірних обов`язків, що підлягало оцінці судами попередніх інстанцій.

12. Відповідач зазначає, що прострочення виконання договору настало не з вини скаржника, а внаслідок дії обставин непереборної сили у співвиконавця, які безпосередньо вплинули на можливість та строки виконання робіт, що відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України виключає застосування до скаржника відповідальності та підлягало обов`язковому врахуванню судами попередніх інстанцій.

13. Також відповідач наголошує на помилковому незастосуванні судом апеляційної інстанції при вирішенні спірних правовідносин положень пункту 4 статті 17 Закону України № 4196-ІХ від 09.01.2025 та не врахування позиції Конституційного Суду України щодо тлумачення статті 58 Конституції України. Водночас у разі застосування положення абзацу третього частини другої статті 231 Господарського кодексу України необхідно керуватись п. 4 ст. 17 Закону № 4196-IX від 09.01.2025, про що зазначено у примітці до вказаного положення Господарського кодексу України.

14. Крім того, відповідач посилається на постанови Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 520/2941/24, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 у справі № 924/278/22, рішення господарського суду міста Києва від 11.08.2025 у справі № 910/6762/25.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

15. Відзивів чи заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

16. 17 листопада 2023 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (далі - замовник) та ТОВ НВФ «МС АВІА-ГРЕЙД» (далі - виконавець) було укладено договір про закупівлю послуг № 138/23 (далі - договір).

17. Відповідно до п. 1.1, 1,2, 1.4, 1.5 договору виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги, а замовник - прийняти надані послуги, що передбачені у п. 1.2 договору і оплатити їх. Найменування послуг: дообладнання вертольоту (код за ДК 021:2015 - 50210000-0. Послуги з ремонту, технічного обслуговування повітряного транспорту та пов`язаного обладнання і супутні послуги) (далі - послуги). Виконавець зобов`язується надати послуги в цілому (за етапами) в обсягах та у строки, що зазначені у календарному плані надання послуг (додаток 1 до договору), а замовник зобов`язується прийняти надані послуги із залученням 621 головного військового представництва Міністерства оборони України (далі - 621 ГВП МО України) і експлуатуючої військової частини і оплатити їх. Кількісні характеристики послуг, що надаються за договором, зазначені у короткому технологічному переліку послуг з дообладнання вертольоту (додаток 8 до договору) (далі - перелік послуг).

18. Виконавець здійснює надання послуг за договором після отримання від замовника (командира військової частини НОМЕР_1 ) письмового повідомлення про готовність до виконання умов договору (за поданням командира військової частини НОМЕР_3 ), яким замовник визначає обсяги закупівлі послуг у відповідності до календарного плану надання послуг з урахуванням відносин, що склались між сторонами до укладення цього договору на підставі частини 3 статті 631 ЦК України.

19. Підставою закупівлі є нагальна необхідність в умовах воєнного стану і перелік та обсяги закупівель товарів, робіт, послуг, закупівля яких здійснюється військовою частиною НОМЕР_1 в умовах воєнного стану, затверджений рішенням командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 27.10.2023 № 7622/пз.

20. Відповідно до п. 2.1, 2,3, 2.6 договору виконавець повинен надати замовнику передбачені цим договором послуги, обсяг та якість яких відповідають умовам договору, діючій нормативній, експлуатаційній і ремонтній документації, переліку послуг, переліку виробів, складових частин, технологічних операцій, які підлягають обов`язковому пред`явленню 621 ГВП МО України під час проведення робіт з дообладнання вертольоту, затвердженого начальником 621 ГВП МО України та нормативно-технічній документації, технічним умовам, які діють на підприємстві виконавця (співвиконавців), та введені в дію встановленим порядком органом управління підтриманням льотної придатності або схвалені уповноваженим органом в галузі цивільної авіації.

21. Виконавець гарантує відповідність наданих послуг діючій нормативно - технічній документації. Обчислення гарантійного строку служби (експлуатації і зберігання) виробу (виробів) починається з дати закінчення надання послуг і приймання виробу 621 ГВП МО України з відповідним засвідченням у пономерній документації. Виконавець повідомленням встановленої форми інформує 621 ГВП МО України про готовність виробу до здійснення контролю.

22. Згідно з п. 3.1 договору його сума на час його укладення становить 59 708 290,00 грн, у тому числі ПДВ (0% з урахуванням пункту 4 -1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України та статті 2 Закону України «Про розвиток літакобудівної промисловості»), з них: за кошти Державного бюджету України на 2023 рік: 29 854 145,00 грн, у тому числі ПДВ (0%); решта обсягу бюджетних зобов`язань та обсягу фінансування визначаються відповідно до чинного законодавства України шляхом укладання додаткової угоди до договору.

23. Пункт 3.2 договору передбачає, що ціна послуг встановлена сторонами відповідно до наданої сторонами комерційної пропозиції та калькуляції визначення ціни надання послуг, сформованих відповідно до підпункту 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.07.2023 № 736 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 № 1275 та визначення такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 № 1275 «Деякі питання здійснення оборонних закупівель на період правового режиму воєнного стану» (зі змінами) та вимог інших нормативно-правових актів з питань ціноутворення, та вказана у протоколі погодження договірної ціни послуг (додаток 2 до договору).

24. За змістом п. 3.3 та 3.4 договору витрати виконавця, пов`язані з виконанням договору, враховуються у ціні послуг та сумі договору з урахуванням п. 3.5 та 3.7 договору. У випадку перевищення виконавцем ціни послуг та суми договору сума перевищення оплаті не підлягає. Сума договору та ціна послуг можуть бути змінені (уточнені) за згодою сторін у випадках, передбачених чинним законодавством України та цим договором.

25. Для уточнення договірної ціни за фактичними витратами виконавець у строк не пізніше ніж 5-ть календарних днів до терміну надання послуг, зазначеного у календарному плані надання послуг (додаток 1 до договору), надає замовнику (калькуляцію, складену на підставі фактичних та очікуваних витрат в розрізі статей калькуляції, у тому числі співвиконавців (контрагентів) (п. 3.6 договору).

26. За приписами п. 5.1, 5.2, 5.4, 5.5 договору строк (термін) надання послуг та повернення виробу: згідно з календарним планом послуг (додаток 1 до договору) після отримання письмового повідомлення замовника, передбаченого п. 1.4 договору, в обсязі послуг зазначених у письмовому повідомленні, з урахуванням відносин, що виникли між сторонами в частині надання послуг до його укладання на підставі частини 3 статті 631 ЦК України. 
Місце надання послуг визначається виконавцем.
Основні комплектуючі виробу для надання послуг виконавцем, постачаються виконавцем згідно з переліком робіт.

Замовник надає виконавцю майно для дообладнання відповідно до короткого технологічного переліку послуг (додаток 8 до договору) в якості давальницької сировини.
Після дообладнання протягом 1 доби з дня закінчення надання послуг представник замовника (командир експлуатуючої військової частини) разом з вповноваженим представником виконавця оформлюють «Акт технічного приймання наданих послуг» (форма додаток 4 до договору), яким підтверджується відповідність наданих виконавцем послуг вимогам договору. «Акт технічного приймання наданих послуг» оформляється у двох примірниках - по одному примірнику замовнику та виконавцю.
Виконавець зобов`язаний, не пізніше ніж за 5 діб до фактичної готовності завершення надання послуг (етапу послуг), письмово повідомити Замовника (командира військової частини НОМЕР_1 ) про готовність до здавання послуг (етапу послуг), який організує приймання послуг.

27. Пункт 5.8 договору передбачає, що зобов`язання виконавця по наданню послуг за договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання (затвердження замовником) акта приймання етапу послуг (форма - додаток 3 до договору), що затверджується виконавцем та замовником по кожному етапу послуг. Датою виконання послуг виконавцем за даним договором є дата затвердження замовником акта приймання етапу послуг (додаток 3 до договору).

28. Замовник затверджує акт приймання етапу послуг (додаток 3 до договору) після одержання замовником калькуляції ціни послуг за фактичними витратами відповідно до пункту 3.6 договору та посвідчення 621 ГВП МО України відповідно до пункту 2.7 договору.

29. Залучення співвиконавців/контрагентів узгоджується із замовником у письмовому вигляді. Під час узгодження виконавець указує номер дозволу (ліцензії) на право надання послуг кожним із співвиконавців/контрагентів. Відповідальним за результат їх роботи залишається виконавець.

621 ГВП МО України здійснює контроль надання послуг виконавцем та організовує роботу військових представництв на підприємствах співвиконавцях/контрагентах з наданням їм відповідних доручень у разі залучення підприємств-співвиконавців/контрагентів. (п. 5.14 договору).

30. Підпунктами 6.1.1, 6.1.2 пункту 6.1 договору визначено, що замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги;. приймати надані послуги (етапи послуг) згідно з актом приймання етапу послуг (додаток 3 до договору) з урахуванням п. 1.4 договору.

31. Підпунктами 6.2.2, 6.2.5, 6.2.6 пункту 6.2 договору визначені права замовника: контролювати якість надання послуг (етапів послуг) у строки, постановлені договором; пред`являти претензії виконавцю у разі порушення ним своїх зобов`язань за договором; вимагати усунення недоліків, виявлених при прийманні робіт.

32. Підпунктами 6.3.1, 6.3.2 пункту 6.3 договору передбачено, що виконавець зобов`язаний: забезпечити надання послуг (етапів послуг) у строки (терміни), встановлені договором у відповідності до календарного плану надання послуг (додаток 1 до договору); забезпечити надання послуг (етапів послуг), якість яких відповідає умовам, установленим розділом ІІ договору.

33. Підпунктами 6.4.1, 6.4.2 пункту 6.4 договору визначені права виконавця: своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги (етапи послуги); залучати до надання послуг за договором співвиконавців (контрагентів); на поетапне та дострокове надання послуг за письмовим погодженням замовника.

34. Відповідно до п. 7.1 договору сторони беруть на себе зобов`язання неухильно виконувати всі умови договору. У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та договором.

35. Пунктом 7.2 договору встановлено, що за порушення строку (терміну) виконання зобов`язань, зазначених у п. 2.4 договору та у календарному плані надання послуг (додаток 1 до договору), з виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості. Штраф та пеня за порушення строків надання послуг не нараховується з дати оформлення акта технічного приймання (додаток 4 до договору) на відповідний етап послуг.

36. Згідно з п. 7.4 договору сплата штрафів (пені) не звільняє сторону, що порушила умови договору, від їх виконання і відшкодування іншій стороні завданих внаслідок цього збитків у частині, не покритій штрафом (пенею), крім випадків, передбачених чинним законодавством та договором.

37. Пунктом 8.1 договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання (часткове або повне) або неналежне виконання зобов`язань за договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін і безпосередньо вплинули на виконання договору.

38. Під обставинами непереборної сили розуміють зовнішні та інші надзвичайні обставини, які виникли поза волею сторін і настанню та дії яких сторони не могли перешкодити за допомогою заходів та засобів, застосування яких у конкретній ситуації справедливо вимагати та чекати від сторони, що підпала під дію таких обставин. Сторони домовилися, що достатнім доказом існування обставин, визначених у пункті 8.1 договору та строку їх дії, служать документи, які видаються уповноваженими органами (п. 8.2 договору).

39. Згідно з п. 8.3 договору обставинами непереборної сили визнаються, але цим переліком не обмежуються: аварії, пожежі, урагани, повені, землетруси, епідемії, епізоотії та інші стихійні лиха і техногенні катастрофи, ембарго, диверсії, війна та військові дії будь-якого типу (включаючи громадянську війну), окупація, мобілізація, порушення громадського порядку, загальнонаціональні страйки, прийняття нормативних актів органами державної влади або місцевого самоврядування, виняткові погодні умови в частині, що стосується льотних випробувань, і, якщо ці обставини або нормативні акти безпосередньо вплинули на виконання умов договору.

40. Сторона, що підпала під дію обставин непереборної сили і виявилась внаслідок цього нездатною виконувати обов`язки за цим договором, повинна в термін не пізніше 15 робочих днів з моменту їх настання у письмовій формі повідомити іншу сторону, та звернутися до повноважних органів за одержанням відповідного підтверджуючого документу (п. 8.4 договору).

41. Належним доказом обставин, зазначених у пунктах 8.2, 8.3 цього договору, та строку їх дії служить відповідний документ, виданий компетентним органом (пункт 8.5 договору).

42. Відповідно до пунктів 10.1, 10.2 договору такий набирає чинності з моменту підписання двома сторонами та діє включно до 31 грудня 2024 року.

43. Згідно з п. 11.3 договору військова частина НОМЕР_1 є розпорядником коштів при виконанні договору.

44. Пункт 11.4 договору передбачає, що військові частини НОМЕР_4 , НОМЕР_3 , НОМЕР_5 та експлуатуюча військова частина виконують обов`язки представника замовника та мають право проводити листування, отримувати інформацію та підписувати документи, що стосуються питань виконання договору, зокрема:
- військова частина НОМЕР_3 організовує приймання послуг, подає акт приймання етапу послуг (додаток 3 до договору) командиру військової частини НОМЕР_1 на затвердження, приймає документи для оплати наданих послуг, готує та підписує акт документальної звірки взаєморозрахунків (форма 5 додаток 5 до договору);
- експлуатуюча військова частина (визначається замовником) приймає послуги та оформляє акт технічного приймання наданих послуг (форма додаток 4 до договору), акт приймання етапу послуг (додаток 3 до договору);
- військова частина НОМЕР_4 виконує обов`язки фінансового органу замовника, підписує акт документальної звірки взаєморозрахунків (форма додаток 5 до договору).

45. Як вбачається з матеріалів справи, сторонами погоджено 8 додатків до договору, які з урахуванням змісту розділу ХІІ договору є невід`ємною його частиною.

46. Підписаним сторонами додатком 1 до договору погоджено «Календарний план надання послуг з дообладнання вертольоту», який складається з двох етапів: дообладнання вертольоту у строк до 10.12.2023 - 1 етап, вартість послуг 700 190 грн; дообладнання вертольоту в строк до 15.04.2024 - 2 етап, вартість послуг 59 008 100 грн.

47. Додатком № 2 до договору є «Протокол погодження договірної ціни послуг», відповідно до якого загальна ціна послуг з дообладнання вертольоту становить 59 708 290,00 грн, з якої: за 1 етапом - 700 190,00 грн; за 2 етапом - 59 008 100,00 грн.

48. Додатками №№ 3 -7 затверджені форми: акта приймання етапу послуг, акта технічного приймання наданих послуг, акта про виконання умов та документальної звірки взаєморозрахунків за надані послуги, акта інвентаризації, інвентаризаційного опису.

49. Додатком № 8 «Короткий технічний перелік послуг з дообладнання вертольоту» передбачено перелік робіт, що підлягають виконанню за 1 та 2 етапом.

50. 18 січня 2024 року сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору (далі - додаткова угода №1), якою пункт п. 3.1 договору викладений в такій редакції: «Сума договору становить 59 558 867,98 грн, у тому числі ПДВ 0%».

51. Невід`ємними частинами Додаткової угоди №1 є:
- додаток № 1 «Календарний план надання послуг з дообладнання вертольоту», яким передбачені терміни надання послуг з дообладнання вертольоту: 1 етап - до 10.12.2023, вартість послуг 550 767,98 грн; 2 етап - до 15.04.2024, вартість послуг 59 008 100,00 грн;
- додаток № 2 «Протокол погодження договірної ціни послуг», згідно з яким загальна ціна послуг з дообладнання вертольоту становить 59 558 867,98 грн, з якої: дообладнання вертольоту за 1 етапом - 550 767,98 грн; дообладнання вертольоту за 2 етапом - 59 008 100,00 грн.

52. 19 лютого 2024 року сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору (далі - додаткова угода № 2), якою викладено у новій редакції короткий технологічний перелік послуг з дообладнання вертольоту (додаток 8 до договору).

53. 12 квітня 2024 року сторонами укладено додаткову угоду № 3 до договору (далі - додаткова угода № 3), якою викладено у редакції: пункт 2.3 короткого технологічного переліку послуг з дообладнання вертольоту (додаток 8 до договору); пункти 13.1 і 13.2 договору (щодо місця знаходження та банківських реквізитів сторін) і зазначено, що у тексті договору слова та цифри « 621 ГВП МО України» за текстом замінити на « 621 ВП МО України)», тобто 621 військове представництво Міністерства оборони України.

54. 11 грудня 2024 року сторонами укладено додаткову угоду № 4 до договору (далі - додаткова угода № 4), якою викладено у новій редакції:
- пункт 2.3 договору: «Виконавець гарантує відповідність наданих послуг діючій нормативно-технічній документації. Обчислення гарантійного ресурсу та строку служби (напрацювання та експлуатації) виробу (виробів) починається з дати приймання виробу 621 ВП МО України з відповідним засвідченням у пономерній документації»;
-пункт 3.1 договору: « Сума цього договору становить 55 528 356,81 грн, у тому числі ПДВ (0% з урахуванням пункту 4-1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України та статті 2 Закону України «Про розвиток літакобудівної промисловості»), з них: за кошти Державного бюджету України на 2023 рік - 550 767,98 грн, на 2024 рік 0 грн, на 2025 рік 54 977 588,83 грн. У 2025 році оплата послуг буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України (кошторисних призначень та фінансування) на цілі, передбачені умовами договору, після укладення відповідної додаткової угоди»;
- пункт 4.2, підпункт «в» пункту 4.4 Договору (щодо порядку розрахунків за надані послуги), пункт 11.4. (щодо розмежування повноважень за договором представників замовника - військових частин НОМЕР_4 , НОМЕР_3 , НОМЕР_1 та експлуатуючої військової частини) та пункт 10.2 договору (передбачає дію договору до 31.12.2025).
- додатки до договору:
№ 1 «Календарний план надання послуг з дообладнання вертольоту», яким передбачено термін надання послуг з дообладнання вертольоту Ми-8МТВ-1 № 96054, що складається з двох етапів: дообладнання вертольоту в строк до 10.12.2023 1 етап, вартість послуг 550 767,98 грн; дообладнання вертольоту в строк до 15.04.2024 2 етап, вартість послуг - 54 977 588,83 грн;
№ 2 «Протокол погодження договірної ціни послуг» за змістом якого загальна ціна послуг з дообладнання вертольоту становить 54 977 588,83 грн, з якої: дообладнання вертольоту за 1 етапом - 550 767,98 грн; дообладнання вертольоту за 2 етапом - 54 977 588,83 грн.

55. Поряд з цим, у листах від 12.10.2023 № 8277/1 та від 23.10.2023 № 8347/1, які передували укладенню договору, ТОВ НВФ «МС АВІА-ГРЕЙД», проаналізувавши технічні вимоги замовника до надання послуг з дообладнання вертольоту, запевнило про спроможність товариства надавати такі послуги ,а також зазначило про виконання таких робіт у місті Вінниця (з вказівкою на назву підприємства, де можуть бути виконані роботи) у два етапи: перший етап (наведено перелік робіт) до 15.03.2024 та другий етап (наведено перелік робіт) до 15.04.2024.

56. 29 листопада 2023 року Військовою частиною НОМЕР_1 та 621 ГВП МО України погоджено затверджений керівником ТОВ НВФ «МС АВІА-ГРЕЙД» перелік співвиконавців-постачальників щодо надання послуг з дообладнання вертольоту за договором, (серед яких є ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД»).

Позиція Верховного Суду

57.  Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

58. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

59.  Частиною 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

60. Згідно з ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

61. Суди попередніх інстанцій встановили, що з урахуванням погоджених сторонами умов договору (додаток 1 «Календарний план надання послуг») відповідач повинен був виконати роботи з дообладнання вертольоту (2 етап) у строк до 15.04.2024.

62. Матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем зобов`язання щодо виконання 2-го етапу робіт у визначений договором строк.

63. Статтями 610, 612 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

64. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

65. Зобов`язання може бути забезпечено, зокрема, неустойкою, що прямо передбачено статтею 546 ЦК України.

66. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

67. Неустойка має подвійну правову природу - є одночасно способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

68. Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що за порушення строку (терміну) виконання зобов`язань з виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості. Штраф та пеня за порушення строків надання послуг не нараховується з дати оформлення акта технічного приймання (додаток 4 до договору) на відповідний етап послуг.

69. У зв`язку з невиконанням відповідачем робіт з дообладнання вертольоту (2 етап) у строк до 15.04.2024 позивачем відповідно до п. 7.2 договору нараховано 2 065 283,50 грн пені за період з 16.04.2024 по 20.05.2024 та штраф у розмірі 4 130 567 грн.

70. Суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки. Однак, перевіривши поданий позивачем розрахунок з урахуванням погодженої сторонами у додатковій угоді № 4 до договору ціни послуг з дообладнання вертольоту за 2 етапом (54 977 588,83 грн), суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 3 848 431,22 грн штрафу та 1 924 215, 65 грн пені.

71. Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності/відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені, штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов`язань щодо виконання робіт за договором.

72. Відповідач заперечує наявність підстав для стягнення з нього неустойки, покликаючись на виникнення форс-мажорних обставин, засвідчених відповідним сертифікатом торгово-промислової палати, та неналежне виконання замовником своїх договірних зобов`язань щодо надання давальницької сировини та прийняття виконаних виконавцем робіт.

73. Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

74. Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

75. Згідно з ч. 4 ст. 219 ГК України сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

76. У пункті 1 частини 1 статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути.

77. Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

78. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

79. Форс-мажорна обставина звільняє від відповідальності за порушення договірних зобов`язань та характеризується тим, що обставини форс-мажору повинні виникнути після укладення договору, неможливість виконання зобов`язання повинна бути у період існування таких обставин і такі обставини повинні бути зазначені у договорі.

80. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

81. Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за конкретних умов господарської діяльності.

82. Тож, для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України особа, яка порушила зобов`язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками.

83. У застосуванні вказаних статей та статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Суд зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку.

84. Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

85. Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

86. Той факт, що ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України, сам по собі не є підставою для зменшення або звільнення від відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань.

87. Як зазначено вище, п. 8.1 договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання (часткове або повне) або неналежне виконання зобов`язань за договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін і безпосередньо вплинули на виконання договору.

Під обставинами непереборної сили розуміють зовнішні та інші надзвичайні обставини, які виникли поза волею сторін і настанню та дії яких сторони не могли перешкодити за допомогою заходів та засобів, застосування яких у конкретній ситуації справедливо вимагати та чекати від сторони, що підпала під дію таких обставин. Сторони домовилися, що достатнім доказом існування обставин, визначених у пункті 8.1 договору та строку їх дії, служать документи, які видаються уповноваженими органами (п. 8.2 договору).

Згідно з п. 8.3 договору обставинами непереборної сили визнаються, але цим переліком не обмежуються: аварії, пожежі, урагани, повені, землетруси, епідемії, епізоотії та інші стихійні лиха і техногенні катастрофи, ембарго, диверсії, війна та військові дії будь-якого типу (включаючи громадянську війну), окупація, мобілізація, порушення громадського порядку, загальнонаціональні страйки, прийняття нормативних актів органами державної влади або місцевого самоврядування, виняткові погодні умови в частині, що стосується льотних випробувань, і, якщо ці обставини або нормативні акти безпосередньо вплинули на виконання умов договору.

88. У сертифікаті № 2300-24-0778 від 16.04.2024, виданого Запорізькою торгово-промисловою палатою, зазначено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), з якого вбачається, що обставинами непереборної сили (форс-мажору) вважається військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану (активні бойові дії, ракетні обстріли виробничих потужностей співвиконавця, тривалі повітряні тривоги в м. Запоріжжя).

89. Означений сертифікат Запорізькою ТПП виданий з урахуванням, зокрема листа ТОВ «НВФ «МС АВІА-ГРЕЙД» № 8928/1 від 03.01.2024 на адресу командувача ПС ЗСУ про настання форс-мажорних обставин у співвиконавця за договором (ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД») внаслідок пошкодження виробничих потужностей через ракетний обстріл, враховуючи укладений із таким співвиконавцем договір на виконання робіт № 002.24 від 12.01.2024 та сертифіката № 2300-24-0773 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданого для ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД».

90. У листі від 03.01.2024 № 8928/1 зазначено про настання обставин непереборної сили, а саме: ракетний обстріл міста Запоріжжя військами російської федерації, що відбувався впродовж 29.12.2023, через що зазнали пошкоджень виробничі потужності підприємства, на яких здійснюється надання послуг за договором.

91. Тобто на момент укладання відповідачем договору на виконання робіт №002.24 від 12.01.2024 з ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД» зазначені обставини вже існували і відповідач як добросовісний та розумний учасник правовідносин, проявивши достатню ступінь обачності, повинен був усвідомлювати ризики укладання такого договору, забезпечити укладення такого договору з іншим співвиконавцем чи іншим чином забезпечити виконання зобов`язань за договором про закупівлю послуг № 138/23. 

92. Відповідач не доводить обставин звернення до позивача щодо погодження нового переліку співвиконавців-постачальників щодо надання послуг з дообладнання вертольоту за договором про закупівлю та відмови позивача у такому погодженні. 

93. Тобто ці обставини не були непередбачуваними та невідворотними для відповідача на час укладення договору із співвиконавцем. 

94. Натомість, як встановлено судами попередніх інстанцій у листі від 15.02.2024 № 9281/1 ТОВ «НВФ «МС АВІА-ГРЕЙД» запевняло позивача, що із співвиконавцями договору підписані контракти та сплачені аванси та орієнтовний строк здачі замовнику робіт за договором 10 - 15 квітня 2024 року, тобто у термін, визначений другим етапом календарного плану додатку до договору.

95. Верховний Суд враховує, що договір між сторонами був укладений під час дії воєнного стану, що воєнний стан на території України сам по собі не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та виконувати роботи за договором.

Крім того, відповідач як юридична особа, яка здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, підписуючи з позивачем договір, усвідомлював, що кінцевою датою виконання робіт за договором є дата, визначена у календарному плані до договору, з огляду на що повинен був розумно оцінити цю обставину з урахуванням виду своєї діяльності та можливості виконання зобов`язання у погоджені сторонами строки. Тобто відповідач, підписавши договір, погодив усі його істотні умови, зокрема, щодо кінцевої дати виконання кожного етапу робіт.

96. Також Верховний Суд бере до уваги, що наявність форс-мажорних обставин у контрагента (співвиконавця) відповідача, не звільняє від відповідальності самого виконавця перед його замовником.

97. Крім того, як зазначалося вище, за приписами ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України не вважаються обставинами непереборної сили, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

98. З огляду на зазначене, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про недоведеність відповідачем наявності форс-мажорних обставин, які давали б підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання.

99. Скаржник у касаційній скарзі зазначає про відсутність висновку Верховного Суду та вказує на те, що питання правової оцінки форс-мажорних обставин у договірних правовідносинах «підрядник - субпідрядник» та їх впливу на відповідальність підрядника за договором підряду залишається неврегульованим у практиці Верховного Суду та вказує на помилкове незастосування судами першої та апеляційної інстанцій положень ст. 617 Цивільного кодексу України у відносинах договору підряду, порушення виконання зобов`язань, в яких спричинено форс-мажорними обставинами у договорі субпідряду, укладеного на його виконання.

Обставини непереборної сили, які виникли у субпідрядника, як співвиконавця робіт, залученого до виконання зобов`язань за договором підряду, мали прямий і безпосередній вплив на можливість належного та своєчасного виконання скаржником своїх договірних обов`язків, що підлягало оцінці судами попередніх інстанцій.

100. Як зазначалося вище, наявність форс-мажорних обставин у контрагента (співвиконавця) відповідача, не звільняє від відповідальності самого виконавця перед його замовником. На момент укладання відповідачем договору на виконання робіт № 002.24 від 12.01.2024 з ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД» зазначені обставини вже існували і відповідач, проявивши достатню ступінь обачності, повинен був усвідомлювати ризики укладання такого договору, забезпечити укладення такого договору з іншим співвиконавцем чи іншим чином забезпечити виконання зобов`язань за договором про закупівлю послуг № 138/23. 

101. Щодо вузького кола схвалених позивачем підприємств на виконання робіт (співвиконавців), слід зазначити, що відповідач у касаційній скарзі не доводить відсутність інших осіб спроможних на виконання переліку робіт, зазначених у додатку № 8 до договору, та відмову позивача у схваленні нових співвиконавців.

102. Верховним Судом відхиляються посилання відповідача на положення пункту 4 статті 17 Закону України № 4196-ІХ від 09.01.2025, оскільки Закон України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» введений у дію 28.08.2025, а позивач 13.08.2024 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача санкцій за період з 16.04.2024 по 20.05.2024, на дату прийняття рішення місцевим господарським судом зазначений Закон не був введений у дію.

103.  Відповідач у касаційній скарзі посилається на постанови Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 520/2941/24, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 у справі № 924/278/22, рішення господарського суду міста Києва від 11.08.2025 у справі № 910/6762/25.

104. Верховний Суд у постанові від 27.02.2025 у справі № 520/2941/24, скасовуючи судові рішення та ухвалюючи нове рішення про залишення без задоволення адміністративного позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 135000705 вказав на те, що сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не змогла виконати ті чи інші зобов`язання.

Питання зупинення нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин врегульовано спеціальним Законом України «Про валюту і валютні операції», відповідно на ці правовідносини не розповсюджуються положення підпункту 112.8.9 п.112 ст. 112 ПК України, за аналогією з положеннями абз. 11 пункту 52-1 та підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, про що зазначено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 23.07.2024 (справа № 240/25642/22).

105. Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 скасовуючи судові рішення та направляючи справу на новий розгляд вказав на те, що саме лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання відповідних доказів у підтвердження своїх доводів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду, оскільки саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Також не може вважатися належним дослідженням та встановленням наявності або відсутності обставин непереборної сили, що об`єктивно унеможливили своєчасне виконання відповідачем своїх обов`язків за договором поставки, саме лише дослідження місцевим господарським судом обставин повідомлення відповідачем про форс-мажорні обставини позивача відповідно до умов договору.

106. Отже, ухвалені у цій справі судові рішення не суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним у наведених скаржником у касаційній скарзі постановах. Відмінність у судових рішеннях зумовлена неоднаковими юридично значущими фактами та обставинами, що визначають фактично-доказовий склад у справі, виходячи з підстав, вимог та заперечень сторін.

107. Посилання відповідача на постанову суду апеляційної інстанції та рішення місцевого господарського суду Судом відхиляються з огляду на те, що за змістом пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України врахуванню підлягають висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду (Верховного суду України).

108. Щодо доводів скаржника стосовно отримання позивачем листа від 03.01.2024 № 8928/1 слід зазначити, що у претензії від 20.05.2024 № 350/1/252/пс позивач надає оцінку доводам зазначеного листа, однак це не свідчить про виникнення форс-мажорних обставин саме у відповідача за договором про закупівлю послуг.

109. Касаційна скарга не містить підстав та доводів щодо висновків судів попередніх інстанцій у частині відсутності підстав для зменшення розміру штрафу та пені судами попередніх інстанцій.

110.  Доводи скаржника про не дослідження у повному обсязі доказів та не з`ясування дійсних обставин справи, зводяться до незгоди з обставинами, що були встановлені судами попередніх інстанцій при вирішенні спору, до незгоди з оцінкою доказів у справі, а також до незгоди з висновками судів, які покладені в основу оскаржуваних судових рішень.

111. З огляду на викладене, Верховний Суд зазначає про те, що наведені скаржником підстави касаційного оскарження, не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, що виключає необхідність скасування судових рішень судів попередніх інстанцій. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

112. Частинами 1, 2 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

113. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

114. Згідно з положеннями ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

115. За таких обставин, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, касаційна скарга залишається без задоволення.

Розподіл судових витрат

116. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судовий збір у порядку ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «МС АВІА-ГРЕЙД» залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 та рішення господарського суду Закарпатської області від 26.03.2025 у справі № 907/711/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. А. Кролевець

В. І. Студенець