ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року	справа № 380/20945/25	

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 07.08.2025 про перерахунок пенсії та неприйнятті індивідуального рішення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2025 по суті та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.
Ухвалою від 23.10.2025 відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.07.2025 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Городоцького об`єднаного управління ПФУ Пенсійний фонд України у Львівській області про призначення/перерахунок пенсії. У вказаній заяві, зокрема Позивачем зазначалось про застосування щодо нього при призначенні пенсії показника середньої заробітної плати ( доходу) на час призначення пенсії. У випадку відмови, Позивач просив Пенсійний фонд письмово обґрунтувати відмову. 07 серпня 2025 року Позивач повторно подав до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області заяву про перерахунок пенсії у зв`язку з набуттям права на інший вид пенсії (за віком замість пенсії за вислугу років) та необхідністю врахування актуальних показників середньої заробітної плати відповідно до постанови КМУ № 209 від 20.03.2024 та пункту 4 статті 42 Закону України № 1058-ІУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
20.08.2025 позивачу надійшов лист-роз`яснення, у якому ГУПФУ у Львівській області інформує Позивача про його вид пенсії, про його страховий стаж та який розмір його пенсії. Однак, зі змісту наданої Пенсійним фондом інформації не вбачається жодного слова про прийняте рішення щодо застосування при призначенні пенсії показника середньої заробітної плати ( доходу) на час призначення пенсії за віком. 28.08.2025 Позивач вкотре подає заяву з тих самих питань до Відповідача. Замість прийняття індивідуального рішення за результатами розгляду заяви, Відповідач 15.09.2025 року надіслав лист-відповідь, який має роз`яснювальний характер, не містить мотивованого рішення про задоволення чи відмову в задоволенні заяви. 
Стверджує, що Відповідач фактично ухилився від прийняття рішення, чим порушив вимоги статей 19 і 46 Конституції України, статті 40 Закону №1058-ІV та пункту 4 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005.
Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що із 28.07.2025 ОСОБА_1 , відповідно до заяви від 28.07.2025 про перерахунок–перехід на інший вид пенсії, переведено на пенсію за віком, за нормами Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Заява позивача про перерахунок пенсії/перехід з виду на вид, та додані до неї документи, були розглянуті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області у відповідності та із врахуванням вимог Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, щодо порядку, умов та підстав перерахунку пенсії за віком, та за результатом розгляду прийнято рішення від 01.08.2025 №134950000210 про перерахунок/переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком у відповідності до статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Головним управлінням розглянуті заяви ОСОБА_1 від 07.08.2025 та від 28.08.2025 та надані роз`яснення щодо пенсійного забезпечення (лист від 20.08.2025 за вих. № 16945-17928/В-52/8-1300/25) та від 15.09.2025 за вих. № 19354 20544/В-52/8-1300/25 у відповідності до Закону України “Про звернення громадян”.
Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.
Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне. 
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років із 01.08.2018 відповідно до статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
28.07.2025 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Городоцького об`єднаного управління ПФУ у Львівській області про призначення/перерахунок пенсії. 
У вказаній заяві позивач зазначив: «…Наполягаю на застосуванні нової середньої по н/г. У випадку відмови прошу письмово обґрунтувати…».
Заява позивача про перерахунок пенсії/перехід з виду на вид, та додані до неї документи, були розглянуті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області у відповідності та із врахуванням вимог Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, щодо порядку, умов та підстав перерахунку пенсії за віком, та за результатом розгляду прийнято рішення від 01.08.2025 №134950000210 про перерахунок/переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком у відповідності до статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Для обчислення пенсії враховано заробітну плату з 01.07.2000 по 31.01.2018 за даними персоніфікованого обліку. При переведенні на пенсію за віком з 28.07.2025 відповідно до Закону №1058 застосовано проіндексований показник середньої заробітної плати, який враховувався під час попереднього перерахунку пенсії за вислугу років - 8913,83 грн. (середній заробіток за 2014-2016 роки - 3764,40 грн., збільшений на коефіцієнти 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, та 1,115). Страховий стаж, врахований до пенсії становить 38 років 10 місяців 12 днів. 
07 серпня 2025 року позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області заяву, у якій зазначив: «…Прошу надати мені письмову відмову у застосуванні нової середньої по народному господарству. Звертався 28.07.2025 із заявою про перерахунок пенсії (перехід на інший вид пенсії). Перерахунок здійснено від старої середньої по н/г. Письмову відповідь не було надано…».
На вказану заяву відповідач листом від 20.08.2025 № 16945-17928/В-52/8-1300/25 повідомив позивачу: «… Вам призначено пенсію за вислугу років з 01.08.2018, відповідно до Закону 1788. Для обчислення пенсії враховано заробітну плату з 01.07.2000 по 31.01.2018 за даними персоніфікованого обліку. З 01.03.2025 на виконання Постанови 209 проведено перерахунок Вашої пенсії із застосуванням проіндексованого показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за 2016-2017 роки 8913,83 грн. На підставі заяви від 28.07.2025 Вас переведено на пенсію за віком, відповідно до Закону 1058. Страховий стаж, врахований до пенсії, становить 38 років 10 місяців 12 днів. При переведенні на пенсію за віком застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за 2016-2017 роки — 8913,83 грн. Середньомісячний заробіток становить 15634,23 грн. (8913,83 грн. х 1,75393). Розмір пенсії з 28.07.2025 становить 6134,03 грн. Законодавством не передбачено застосовувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарних роки, що передують даті звернення, при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком…».
Позивач вважає, що його заява не була розглянута відповідачем належним чином із прийняттям розпорядчого індивідуального акта, яким можна оскаржити, у зв`язку із чим він звернувся до суду.
Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.
Закон України від 17 лютого 2022 року № 2073-IX "Про адміністративну процедуру" (далі - Закон № 2073-IX) регулює відносини органів Пенсійного фонду їх посадових осіб з пенсіонерами щодо розгляду і вирішення заяв пенсіонера щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу пенсіонера, розгляд якої здійснюється відповідачем.
При цьому суд звертає увагу відповідача, що вищевказана заява позивача повинна розглядатися відповідно до Закону № 2073-IX, а не Закону України "Про звернення громадян", який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів та забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2073-IX, цей Закон регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.
В статті 2 Закону № 2073-IX зазначено:
"1. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
1) адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації;
2) адміністративна справа (далі - справа) - справа, що стосується публічно-правових відносин щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу особи та/або виконання нею визначених законом обов`язків, захисту її права, свободи чи законного інтересу, розгляд якої здійснюється адміністративним органом;
3) адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб);
4) адміністративне провадження - сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акта;
5) адміністративна процедура - визначений законом порядок розгляду та вирішення справи".
В статті 27 Закону № 2073-IX зазначено:
"1. Учасником адміністративного провадження є:
1) особа, питання про право, свободу чи законний інтерес або обов`язок якої вирішується в адміністративному акті (адресат), у тому числі:
а) особа, яка з метою забезпечення реалізації свого права, свободи чи законного інтересу або виконання нею визначеного законом обов`язку звертається до адміністративного органу із заявою про прийняття адміністративного акта (заявник)".
Суд вертає увагу, що позивач фактично звертався до відповідача із заявою про прийняття адміністративного акта (рішення або юридично значущої дії індивідуального характеру щодо проведення обрахунку його пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за три роки, що передували призначенню пенсії по віку, а не пенсії за вислугу років).
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону № 2073-IX, особа може брати участь в адміністративному провадженні особисто та/або через представника; особа не має права брати участь в адміністративному провадженні або у вчиненні окремих процедурних дій через її представника у разі, якщо законом передбачена особиста участь такої особи.
Як встановлено судом заява позивача від 07.08.2025 подана з дотриманням вимог статей 40, 41 Закону № 2073-IX.
При цьому суд звертає увагу, що посилання відповідача на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 є недоречним, оскільки в даному випадку слід керуватися Законом № 2073-IX.
Підпунктом 1 ч.1 ст.46 Закону № 2073-IX передбачено, що адміністративне провадження розпочинається з дня отримання заяви компетентним адміністративним органом.
Тобто відповідач отримавши заяву позивача повинен був розпочати адміністративне провадження і розглянути справу не вчинивши цього вчинив протиправно.
За результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт ( ч.1 ст. 69 Закону № 2073-IX).
Форма та зміст адміністративного акту передбачені статтями 70-72 Закону № 2073-IX.
Як вбачається з листа відповідач від 20.08.2025 № 16945-17928/В-52/8-1300/25, він не є адміністративним актом.
Таким чином враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд дії відповідача щодо неналежного розгляду заяви позивача від 07.08.2025 визнає протиправними та для захисту праві та інтересів позивача зобов`язує відповідача розглянути вказану заяву з урахуванням висновків суду та прийняти адміністративний акт, передбачений Законом № 2073-IX.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст. 134 КАС України).
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.3 ст. 134 КАС України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст. 134 КАС України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст. 134 КАС України).
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст. 134 КАС України).
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).
Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При цьому, суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представник позивача надав договір про надання професійної правничої допомоги від 08.10.2025, попередній розрахунок судових витрат, детальний опис виконаних робіт, ордер серії ВС №1406585, квитанція до прибуткового касового ордеру № 51 на суму 10000,00 грн.
Згідно договору про надання правової допомоги від 08.10.2025 правова допомога за цим Договором включає: 
- Збір документів та інформації яка необхідна для звернення до суду; 
- Надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань. Складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру;
-Складання процесуальних документів (адвокатських запитів, заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);
- Представництва та захисту інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.
Відповідно до Детального опису виконаних адвокатом робіт загальна вартість виконаних робіт становить 10000,0 грн.
При вирішенні питання щодо розміру витрат на правову допомогу суд ураховує, що справа даної категорії є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників сторін в письмовому провадженні; витрати пов`язані з підготовкою, поданням позовної заяви та провадженням справи в суді становлять 10000 грн., тоді як справа не є складною.
Суд вважає, що обґрунтованим, пропорційним до предмета спору та співмірним ціні позову розміром витрат на правничу допомогу є сума 1000,00 грн.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.08.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885) розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 07.08.2025 з урахуванням висновків суду та прийняти адміністративний акт, передбачений Законом України № 2073-IX.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10).
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати на правничу допомогу в сумі 1000 (одна тисяча ) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Морська Галина Михайлівна