КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року м. Київ № 320/42169/23
Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі – позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі – відповідач) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV із урахуванням до пільгового стажу періоду роботи по Списку №2 з 01.03.1988 по 24.08.1993, починаючи з 26.07.2022;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати період роботи по Списку №2 з 01.03.1988 по 24.08.1993 до пільгового стажу та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, починаючи з 26.07.2022.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено про протиправність дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, вказавши, що на підтвердження стажу роботи до пенсійного органу було надано: трудову книжку; дані про державну реєстрацію припинення юридичної особи; документи, видані архівними установами (архівну довідку про стаж роботи за 1984 – 1993 роки), довідку про заробітну плату, копії документів про проведення атестації робочих місць. Вказано, що всі додані документи підтверджують право на пенсію, а професія «оператор мотальної машини 4 с розряду» дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
На день розгляду справи по суті відповідач не скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), щодо надання відзиву на позовну заяву (відзив), інших заяв по суті справи чи клопотань до суду не надходило.
Таким чином, керуючись положеннями частини шостої статті 162 КАС України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 07.12.1999.
Користуючись своїм правом, 29.11.2022 позивачем було подано заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
За результатами розгляду поданої позивачем заяви, пенсійним органом прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У зв`язку з наведеними обставинами, позивач звернулася до відповідача із заявою про підтвердження стажу роботи.
Комісією при Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві було розглянуто надані позивачем матеріали та рішенням від 16.05.2023 №15 підтверджено стаж роботи з 25.07.1984 по 28.02.1988 в якості мотальниці на ЗАТ «Дарна», що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до положень пункту 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
При цьому, вказаним рішенням відмовлено у підтвердженні та зарахуванні до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періодів роботи на ЗАТ «Дарна» з 01.03.1988 по 24.08.1993 – в якості оператора мотальної машини 4 с розряду у зв`язку з таким:
- посада «оператор мотальної машини 4 с розряду» не передбачена Списком №2;
- відсутні архівні документи про назви та види обладнання, на яких була зайнята позивач та на яких саме робота вона була зайнята. 
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернулася до суду з цим позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV).
У відповідності до частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Згідно із частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.
Положеннями пункту 6 частини другої статті 114 №1058-IV регламентовано, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.
Крім цього, у відповідності до пункту «є» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту «б» частини першої цієї статті.
Аналізуючи вказані положення, суд доходить висновку, що підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: досягнення певного віку, наявність загального і пільгового (спеціального) стажу роботи, наявність професій (посад) і виробництв у відповідному Списку, зайнятість працівника на цих роботах протягом повного робочого дня, а також підтвердження шкідливих умов роботи працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць за умовами праці.
Зі змісту оскаржуваного рішення від 16.05.2023 №15 слідує, що Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві за наданими документами підтверджено стаж роботи ОСОБА_1 з 25.07.1984 по 28.02.1988 в якості мотальщиці на ЗАТ «Дарна», що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до положень пункту 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Однак, відповідно до вказаного рішення позивачу відмовлено у підтвердженні та зарахуванні до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періодів роботи на ЗАТ «Дарна» з 01.03.1988 по 24.08.1993 – в якості оператора мотальної машини 4 с розряду у зв`язку з таким:
- посада «оператор мотальної машини 4 с розряду» не передбачена Списком №2;
- відсутні архівні документи про назви та види обладнання, на яких була зайнята позивач та на яких саме робота вона була зайнята.
При цьому, суд звертає увагу, що право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах в 56 років ані позивач, ані відповідач не заперечує.
Спірним аспектом в межах даної адміністративної справи є виключно наявність у позивача пільгового стажу, який був би достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
З приводу наведеного, суд вважає за доцільне зазначити, що позивач звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту 6 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, яка є аналогічною за змістом підпункту «є» частини першої статті 13 Закону №1788-XII, відтак положення Порядку №383 до спірних правовідносин застосуванню не підлягають. 
У той же час, в період роботи позивача за професією «оператор мотального обладнання» така професія була зазначена у Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям підприємств текстильної промисловості право на отримання пенсії по старості після досягнення 50 років і при стажі роботи в цих професіях не менше 20 років, затвердженому Кабінетом Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1021, а після прийняття Закону №1788-ХІІ професія «оператор мотального обладнання» - у Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583.
Відповідно до Переліку застосовуваних до 1991 року найменувань професій, робота в яких дає робітницям текстильних виробництв право на одержання пенсії за віком при досягненні 50 років і при стажі роботи в цих професіях не менше 20 років, професія «Оператори мотального обладнання, крім високоавтоматизованого (автоматів типу «Мурата» і аналогічних» включає в себе такі найменування професій по раніше діючих тарифно-кваліфікаційних довідниках: «мотальщиці», «оператори мотальних машин», «оператори мотальних автоматів, крім автоматизованих (автоматів типу «Мурата» та аналогічних їм)». 
Таким чином, висновок відповідача про те, що Списком №2 не передбачено професію оператора мотальної машини 4 с розряду є необґрунтованим.
Стосовно висновку відповідача про неможливість зарахування стажу роботи у зв`язку з відсутністю архівних документів про назви та види обладнання, на яких була зайнята позивача та про те, на яких саме роботах була зайнята позивач, суд зазначає таке. 
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі – Порядок №637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Таким чином, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. 
Разом з тим, як слідує з положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2005 №22-1, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії.
Відповідно до частини першої статті 101 Закону № 1788-XII, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі.
Ураховуючи вищевикладене, перевірка права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 покладається Законом на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості наявності такого права, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії. При цьому, відповідачем не наведено жодного обґрунтованого доводу про те, що назви та види обладнання, на яких була зайнята позивач та про те, що роботи, на яких була зайнята позивач, не відповідають Списку №2. 
Комісія, яка була утворена при Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянула питання підтвердження періодів страхового стажу позивача лише на основі зібраних позивачем документів, не витребовуючи та провівши належних перевірок з метою отримання інформації про назви та види обладнання, на яких була зайнята позивача та про те, на яких саме роботах була зайнята позивач, з метою спростування сумнівів, які виникли у відповідача. 
Отже, періоди роботи ОСОБА_1 з 01.03.1988 по 24.08.1993 підлягає зарахуванню до спеціального стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії за віком на підставі пункту 6 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, а висновки відповідача у зазначеній частині є безпідставними. Відтак загальний пільговий стаж позивача становить більше 24 років та 6 місяців. 
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV із урахуванням до пільгового стажу періоду роботи по Списку №2 з 01.03.1988 по 24.08.1993 підлягають задоволенню шляхом:
- визнання протиправними дій Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV із урахуванням до пільгового стажу періоду роботи по Списку №2 з 01.03.1988 по 24.08.1993;
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.05.2023 №15 про відмову у підтвердженні на зарахування до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоду роботи ОСОБА_1 на ЗАТ «Дарна» з 01.03.1988 по 24.08.1993 – в якості оператора мотальної машини 4 с розряду.
Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача вчинити певні дії, суд вказує про таке.
Відповідно до пунктів 1.7 розділу I Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.
Відповідно до статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
З матеріалів справи вбачається, що позивач досягла 56 річного віку 26.07.2022, з заявою про призначення пенсії вона звернулася 29.11.2022, тобто в строк пізніше ніж три місяці з дня досягнення нею необхідного віку, тому позовні вимоги в частині призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, починаючи з 26.07.2022 підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, починаючи з 29.11.2022 (з дати звернення).
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатила судовий збір у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи. Оскільки позов задоволено частково, судові витрати зі сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 536,80 грн (пропорційно задоволеним позовним вимогам).
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV із урахуванням до пільгового стажу періоду роботи по Списку №2 з 01.03.1988 по 24.08.1993.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.05.2023 №15 про відмову у підтвердженні на зарахування до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоду роботи ОСОБА_1 на ЗАТ «Дарна» з 01.03.1988 по 24.08.1993 – в якості оператора мотальної машини 4 с розряду.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 42098368) зарахувати період роботи по Списку №2 з 01.03.1988 по 24.08.1993 до пільгового стажу та призначити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, починаючи з 29.11.2022.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 42098368).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.