Справа № 362/2594/26 
Провадження № 1-кп/362/470/26 
ВИРОК
Іменем України
30.03.2026 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої – судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026116460000014, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2026, за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаїв, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною п`ятою статті 27, частинами першою, четвертою статті 358 Кримінального кодексу України (далі – КК України),
ВСТАНОВИВ:
В січні 2025 року, під час перебування за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 виник прямий умисел на підроблення посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії "А1, А, В, С" шляхом внесення до нього його зображення та анкетних даних, тобто без проходження медичного огляду та без складання відповідних іспитів у територіальному сервісному центрі МВС, всупереч вимогам Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, з метою пред`явлення такого посвідчення при керуванні транспортним засобом. З цією метою ОСОБА_3 домовився з невстановленою особою про виготовлення нею на його ім`я підробленого посвідчення водія.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія, в січні 2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія та з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, виконуючи роль пособника, через месенджер "Вайбер" надав невстановленій особі свої персональні дані та власне фотозображення в електронній формі.
Після цього, в кінці січня 2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи у відділенні №1 служби доставки "Нова Пошта", розташованої за адресою: Київська область, Фастівський район, селище Борова, вул. Театральна, 8-а, отримав від невстановленої особи підроблений офіційний документ, який не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та який виготовлений не установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, а саме посвідчення водія категорії "А1, A, B, С" серії ТХН 335546 від 26.02.2025 на власне ім`я, нібито видане ТСЦ 0541, з метою подальшого його використання.
Окрім цього, 05.03.2026 близько 16 год. 35 хв. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом "Yama?а", без реєстраційного номеру, поблизу домоволодіння за АДРЕСА_2 , за порушення Правил дорожнього руху був зупинений працівниками поліції відділення поліції № 3 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
Далі, пред`являючи на вимогу інспектора зазначеного відділення поліції ОСОБА_4 документи на право керування вказаним транспортним засобом, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документа, який надає право на керування, діючи умисно, з метою посвідчення своєї особи, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 26.02.2025 на його ім`я, нібито видане ТСЦ 0541, y встановленому законом порядку він не отримував, надав поліцейському вказане підроблене посвідчення водія, тобто використав завідомо підроблений документ, факт пред`явлення якого був виявлений поліцейським.
Відповідно до висновку експерта від 11.03.2026 посвідчення водія з серією та номером ТХН №335546 від 26.02.2025 на ім`я " ОСОБА_3 ", ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника – України.
Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358 КК України як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а також за частиною четвертою статті 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, складеному дізнавачем та затвердженому прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні. Ці обставини обвинувачений не оспорює, про що ним подана відповідна заява за участю захисника. Так, за змістом цієї заяви обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною п`ятою статті 27, частинами першою, четвертою статті 358 КК України, а саме в пособництві у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання такого документа, та у використанні завідомо підробленого документа.
Також у вказаній заяві, підписаній в присутності захисника ОСОБА_5 , зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з частиною другою статті 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорює фактичні обставини справи, згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, суд відповідно до частини другої статті 382 КПК України розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть в ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що події кримінальних проступків мали місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених частиною п`ятою статті 27, частинами першою, четвертою статті 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358 КК України як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, та за частиною четвертою статті 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина друга статті 50 КК України). Суд відповідно до вимог статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які згідно зі статтею 12 КК України є кримінальними проступками. Обвинувачений має середню освіту, неодружений, неофіційно працює різноробочим на об`єктах будівництва, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, активно допомагає Збройним Силам України (зокрема, 23.03.2026 здійснив благодійну пожертву на користь Збройних Сил України у розмірі 20 тис.грн).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.
Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних проступків, особи винного, раніше не судимого, щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, відсутності обставин, які обтяжують покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, беручи до уваги обумовлену статтею 50 КК України мету покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкцій інкримінованих статей та на підставі частини першої статті 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Підстав для застосування статей 69, 69-1 КК України немає. 
Цивільний позов не заявлявся.
З урахуванням положень частини четвертої статті 174 КПК України суд вважає за доцільне скасувати арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2026 на тимчасово вилучене майно.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (висновок експерта від 11.03.2026 № СЕ-19/111-26/11981-ДД) у розмірі 1782 гривні 80 копійок відповідно до частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись статтями 100, 124, 174, 302, 369-374, 381, 382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених:
частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень;
частиною четвертою статті 358 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
2. На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.
3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.
4. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2026 року у справі № 381/1336/26.
5. Речові докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 26.02.2025 Територіальним сервісним центром 0541 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , упакованого до спеціального пакету з написом "МВС Експертна служба", та фрагмент відеозапису (відеофайл), іменований "export-zipmt" і датований 05.03.2026 на диску для лазерних систем зчитування "DVD-R" марки "МуMEDIA" об`ємом 4,7 Гб, на якому є рукописний напис "Відео з бодікамер за 05.03.2026", – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня отримання його копії до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя   ОСОБА_1