Справа № 585/1182/26 
Номер провадження 2/585/928/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Цвєлодуб Г.О., 
за участю секретаря с/з Салій О.І., 
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Роменської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - 
В С Т А Н О В И В:
24 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Роменської міської ради Сумської області, в якому просить: винести рішення, яким визначити для неї додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька – ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько – ОСОБА_2 , який постійно до дня смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка знаходиться на території Роменської міської ради (колишня Біловодська сільська рада) Роменського району Сумської області, та зокрема складається із земельної ділянки (паю), житлового будинку в АДРЕСА_1 та присадибної земельної ділянки за вказаною адресою. Заповіту за життя батько не складав. На день смерті батько проживав один. Інші спадкоємці першої черги спадкування окрім неї відсутні. ЇЇ мати ОСОБА_3 померла раніше за батька, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 . В передбачений законодавством України шестимісячний строк вона не подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки на день смерті матері разом з нею проживав батько, вважала що саме батько прийняв спадщину проживаючи разом з нею та оформив свої спадкові права належним чином. Через деякий час після смерті батька вона звернулась до приватного нотаріуса Роменського нотаріального округу Ільченко Л.І. для прийняття спадщини після смерті батька, однак після візиту до нотаріуса та зібрання відповідних документів виявилось, що спадщину після смерті матері фактично прийняв батько, проживаючи разом з нею та володіючи спадковим майном, однак у нотаріуса спадкові права не оформив належним чином. Про те, що мати за життя склала заповіт, згідно якого все майно заповіла їй вона нічого не знала. Про наявність заповіту вона дізналась після смерті батька. Проте згідно її свідоцтва про народження після виправлення її по батькові вказано як ОСОБА_4 , де батько зазначений після виправлення як ОСОБА_5 , а згідно свідоцтва про смерть батько помер під іменем ОСОБА_6 . В зв ’язку з такими обставинами нотаріусом була заведена спадкова справа лише після смерті матері (8/2020) та на деяке майно, а саме на земельну ділянку(пай) було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом. На житловий будинок нотаріус не могла видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на будинок були відсутні правовстановлюючі документи. Окрім того як вбачалось із довідки про останнє місце проживання матері на день її смерті разом з нею проживав батько, який фактично прийняв спадщину на свою частину після смерті матері як спадкоємець першої черги, а інша частина будинку належала йому на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки вони за час спільного проживання будували житловий будинок, але за деяких об`єктивних причин не отримали відповідне свідоцтво про право власності. Про те, що у батька на праві приватної власності була земельна ділянка (пай) вона не знала, оскільки після його смерті в документах державного акту не було. Однак в березні 2025 року вона випадково від працівників місцевого товариства дізналась про наявність спадкового майна, а саме земельної ділянки(паю), яка належала батьку. Після тривалого пошуку документів в будинку, де до смерті проживав батько на горищі вона знайшла оригінал Державного акту, після чого звернулась за консультацією до нотаріуса Липоводолинської державної нотаріальної контори та подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Але знову ж, як виявилось, з поданих нею документів між нею та батьком не прослідковуються родинні відносини як доньки та батька. Окрім того нотаріус, ознайомившись зі змістом довідки Біловодського старостинського округу про останнє місце проживання ОСОБА_2 , виявив, що на момент його смерті, вона згідно даних реєстрації не проживала разом з померлим, а тому вважається, що пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Разом з тим нотаріусом їй було роз`яснено, що відповідно до ст. 1272 ЦК України вона маю право звернутись до суду з проханням визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки свідоцтво про народження батька не збереглось, вона звернулась до Державного архіву Сумської області про надання актового запису про народження батька. Отримавши архівний витяг вона виявила, що батько значиться як « ОСОБА_6 », тоді як його всі називали « ОСОБА_5 ». Пояснити чому відбулись виправлення у її свідоцтві про народження з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_4 », а також у графі батько з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 » вона не можу, оскільки батьків вже немає живих. Оскільки встановити з батьком родинні відносини іншим чином не вдалось, вона вимушена була звернутись до Липоводолинського районного суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. 18 грудня 2025 року рішенням Липоводолинського районного суду був встановлений факт родинних відносин з її батьком. Цей строк вона пропустила з вищезазначених причин, які вона просить суд вважати достатньо поважними для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На теперішній час, має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через пропуск строку, який визначений законодавством для подання заяви про прийняття спадщини позбавлена можливості це зробити, а отже порушується її право на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися майном, яке належало її батькам.
Ухвалою судді від 24 березня 2026 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 09 квітня 2026 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті. 
Позивач в судове засідання не з`явився, проте належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. 
Представник відповідача в клопотанні до суду просив справу розглядати без його участі, прийняти рішення на підставі наданих сторонами доказів. 
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки виконавчого комітету Роменської міської ради № 02.16-18/149 від 16.10.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , один, інших зареєстрованих та проживаючих осіб за вище вказаною адресою не було.
Мати позивача – ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .
Відповідно до довідки виконавчого комітету Роменської міської ради № 02.16-18/56 від 03.03.2026 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з чоловіком ОСОБА_2 , інших зареєстрованих та проживаючих осіб за вище вказаною адресою не було.
Позивач прийняла спадщину після смерті матері, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2020, зареєстрованого в реєстрі №254.
Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 18.12.2025 по справі №581/905/25 встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка знаходиться на території Роменської міської ради (колишня Біловодська сільська рада) Роменського району Сумської області, та зокрема складається із земельної ділянки (паю), що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III СМ№ 027833, житлового будинку в АДРЕСА_1 , право власності на який не зареєстровано. 
ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Липоводолинської державної нотаріальної контори Мельник В.О. про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , проте отримала 13.03.2026 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відповідно до ст. 1268 чи ст. 1269 ЦК України в строки, встановлені ст. 1270 ЦК України, спадщину не прийняла. 
Згідно довідки Липоводолинської державної нотаріальної контори №170/01-16 від 22.04.2026 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 спадкова справа не заведена.
Так, за загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з ч. 3 ст.1272ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч. 3 ст.1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що причини пропуску позивачем встановленого законом шестимісячного строку є поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позову.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 15, 16, 1217, 1218, 1220, 1223, 1226, 1258, 1259, 1261-1265, 1268 1270, 1272, 1282 ЦК України, ст.ст. 5,12,13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , додатковий строк у два місяці з дня вступу рішення в законну силу для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ