Справа № 946/641/26 
Провадження № 2/946/2489/26  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді – Присакар О.Я.,
за участю секретаря судового засідання – Воронової В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2026 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами, які згодом були уточнені заявою від 06.04.2026 року та якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 5122055400:02:001:0048 та земельну ділянку площею 0,1300 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передану для особистого селянського господарства, кадастровий номер – 5122055400:02:001:0047. 
Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , за життя спадкодавець залишив заповіт на користь позивача та ОСОБА_2 , спадщину позивач прийняла шляхом постійного проживання зі спадкодавцем за однією адресою, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса, їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_4 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала уточнені позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, якими просять справу розглянути за їх відсутністю, уточнені позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечують проти задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить:
- житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю № НОМЕР_1 , виданого 04.03.1991 року Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, що також підтверджено відповіддю на запит № 106 від 10.03.2026 року, наданої КП «Ізмаїльське МБТІ»;
- земельна ділянка площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 5122055400:02:001:0048, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 392081, виданого 26.11.2009 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100800;
- земельна ділянка площею 0,1300 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для особистого селянського господарства, кадастровий номер – 5122055400:02:001:0047, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 392082, виданого 26.11.2009 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100801. 
Згідно до ст. 1216 ЦК України – спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 02.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Згідно ст. 1233 ЦК – заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до заповіту, посвідченого 13.11.2015 року секретарем Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Гончар Є.С., зареєстрованого в реєстрі за № 119, ОСОБА_4 заповів усе його майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом матиме право – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), заповіт ОСОБА_4 від 13.11.2015 року, зареєстрований за № 119 не змінювався та не скасовувався.
Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1241 ЦК України, особою, яка має право на обов`язкову частку являється – дружина ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданим 17.11.1971 року Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області.
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України – для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України – спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено відповідною будинковою книгою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. 
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовились від прийняття спадщини за заповітом та законом на користь ОСОБА_1 , що підтверджено відповідними заявами.
Письмовою відповіддю державного нотаріуса від 21.01.2026 року, ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1234,1235, 1268, 1270 ЦК України, суд, – 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП – НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_6 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:
- житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер – 5122055400:02:001:0048 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 392081, виданий 26.11.2009 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100800);
- земельну ділянку площею 0,1300 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передану для особистого селянського господарства, кадастровий номер – 5122055400:02:001:0047 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 392082, виданий 26.11.2009 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952100801).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 07.04.2026 року. 

Суддя: 	О.Я.Присакар