РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 571/2144/25
Провадження № 22-ц/4815/179/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»
відповідач – ОСОБА_1 

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 08 жовтня 2025 року, ухвалене у складі судді Верзун О.П. в селищі Рокитне Рівненської області, 

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 01.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №963381059 на суму 8000,00 грн. Грошові кошти перераховано на банківську карту, вказану у заявці при укладенні договору. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 та додаткові угоди у т.ч. щодо продовження терміну дії договору факторингу. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 року до договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідача у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 04 червня 2025 року за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Наявність боргу підтверджується наданими розрахунками заборгованості. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить 15192,80 грн, яка складається з наступного: 8000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 7192,80 грн – заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, яку й просило стягнути на свою користь із відповідача.
Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 29 вересня 2025 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції вмотивоване відсутністю належних, достатніх, достовірних доказів на підтвердження відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» права вимоги до ОСОБА_1 , адже кредитним договором №963381059 від 01.02.2022 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , не порушуються права і законні інтереси ТОВ «Юніт Капітал», оскільки відсутні підтвердження передачі права вимоги від первісного кредитора – ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до позивача, а тому останнє не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за вказаним вище кредитним договором.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечує висновок суду першої інстанції про відсутність доказів переходу до нього права вимоги до відповідача від первісного кредитора та пояснює, що Договором факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» № 28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення є право вимоги до  ОСОБА_1 . Додає, що за реєстром, складеним на виконання умов Договору факторингу, Первісним кредитором було передано дійсне право вимоги до Відповідача за Кредитним договором яке існувало на момент такої передачі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Зазначає, що договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2024. Вказує, що право вимоги за кредитним договором №963381059 від 01.02.2022 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 05.05.2022. Стверджує, що 04.06.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №963381059 від 01.02.2022 року. Вказує, що 04.06.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Наголошує, що на підтвердження переходу права вимоги до позивача було Витяг з Реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», згідно якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 15 192,80 грн.. Зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість, вважає, що наявні підстави для висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими. З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, а також вирішити питання про розподіл судових витрат, включаючи витрати на правничу допомогу.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що заявки від 01.02.2022 ОСОБА_1 звернулась через сайт до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою отримання грошових коштів в кредит у сумі 8000,00 грн. на строк 30 днів, зазначивши номер банківської картки НОМЕР_1 хх-хххх-0962.
01.02.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , які є сторонами у справі, уклали договір №963381059, за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, на суму 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.9. договору.
Відповідно до п.1.7., п.1.8. договору, кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником та може бути продовжений позичальником за певних умов.
Відповідно до п.1.10. та п.1.11. договору позичальник зобов`язаний повернути товариству кредит не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в термін платежу). Сторонами погоджено, що у зв`язку з наданням кредиту у формі кредитної лінії графік платежів до договору не надається ( п. 1.14. договору).
Відповідно до п.1.14.1 орієнтовна загальна вартість кредиту за першим траншем - 12848,00 грн. та включає витрати за кредитом у вигляді процентів та суму кредиту. 
Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Укладенню договору передувало ознайомлення з Паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт».
Відповідно до платіжного доручення від 01.02.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ «Альфа Банк» перерахувало отримувачу ОСОБА_1 на вказану ним банківську картку НОМЕР_2 хх-хххх-0962 грошові кошти у сумі 8000,00 грн. згідно договору №963381059 від 01.02.2022 року ( а.с.9).
28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно з п.4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку.
Пунктами п.3.1.1. - 3.1.3 Договору визначено порядок сплати фінансування – належної до сплати суми грошових коштів, що встановлюється у Реєстрі прав вимог окремо і сплачується фактором одним платежем протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами Реєстру прав вимог, якщо інші умови не погоджені шляхом укладання додаткових угод. Фінансування сплачується на рахунок, зазначений у Розділі 13 Договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта. 
31.12.2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої строк дії договору починається у момент визначений п. 8.1. і закінчується 31.12.2020 року, але у будь-якому разі до моменту виконання зобов`язань за цим Договором .
31.12.2021 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року у новій редакції. Відповідно до п.8.2. договору строк договору закінчується 31 грудня 2021 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 
Пункт 3.1.3. Договору в новій редакції передбачає, що сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта ( а.с. 53-56).
Додатковою угодою № 27 від 31.12.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжено дію договору до 31.12.2022 року ( а.с.58).
31.12.2022 та 31.12.2023 на підставі додаткових угод № 31 та №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжено строки його дії до 31 грудня 2023 року та 31 грудня 2024 року відповідно ( а.с. 58 зворот - 59).
Відмова суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» обґрунтована відсутністю доказів переходу до нього права вимоги від первісного кредитора, і апеляційна скарга базується на спростуванні такого висновку місцевого суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач у підтвердження переходу права вимоги посилається на підписання сторонами Реєстру прав вимоги № 171 від 01.02.2022 року.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. З наведено слідує, що договір факторингу є оплатним. 
За положеннями цивільного права залежно від моменту, з якого правочини вважаються дійсними, тобто породжують цивільні права і обов`язки, зобов`язують сторін, розрізняють консенсуальні – правочини, які є дійсними з моменту досягнення сторонами згоди по всіх істотних умовах та реальні правочини. Реальні правочини - це правочини, які вважаються дійсними не відразу після досягнення сторонами згоди по всіх істотних умовах, а тільки після вчинення на основі досягнутої згоди певної фактичної дії - передачі майна, грошової суми тощо. Виходячи із п. 3.1.3. Розділу 3 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (як у старій редакції, так і у новій), сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта, тобто цей договір є оплатним та реальним. 
Таким чином, на підтвердження факту зарахування коштів на рахунок клієнта, має долучатися платіжний документ у підтвердження проведення фінансової операції, зокрема, платіжна інструкція, яка є документом первинного бухгалтерського обліку. 
У підтвердження фінансування позивачем надано Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 року та Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2022 зі сплати фінансування на Реєстром прав вимоги № 175 від 05.05.2022 року року за Договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, однак вони не є документами первинного бухгалтерського обліку, не замінюють собою платіжний документ, а відтак, не є належними та допустимими доказами на підтвердження факту проведення фінансової операції та зарахування коштів на рахунок клієнта. 
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.
Таким чином, підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності та взаємозв`язку з нормами законодавства, яке їх регулює, беручи до уваги судову практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, висновки якого є обов`язковими до врахування апеляційними судами, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність факту переходу до ТОВ «Таліон Плюс» прав вимоги за договором факторингу від 28 листопада 2018 року до відповідача за Кредитним договором № №963381059 від 01.02.2022 року, який було укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем  ОСОБА_1 , що, в свою чергу, свідчить про відсутність порушених прав та інтересів ТОВ «Юніт Капітал», за захистом яких останнє звернулося до суду з цим позовом, та, відповідно, законність і обґрунтованість відмови суду першої інстанції у задоволенні позову.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. 

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 08 жовтня 2025 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 лютого 2026 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.