Справа № 593/1483/25 
Провадження №2-а/593/3/2026

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області

"30" березня 2026 р.  
у складі:
головуючої судді     Німко Н.П.
за участю секретаря судового засідання    Олексів О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до інспектора ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Криницького Степана Андрійовича, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Процик П.Б. звернувся в Бережанський районний суд Тернопільської області із позовом до відповідачів інспектора ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Криницького Степана Андрійовича, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5927954 від 13 жовтня 2025 року.
В обґрунтування позову зазначено, що 13 жовтня 2025 року інспектором відділу поліції (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Криницьким С.А. винесено постанову серії ЕНА №5927954 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за те, що 13.10.2025 року о 15:26:46 годині в м. Бережани, по вул. Гоголя ОСОБА_1 керував автомобілем і під час зупинки працівниками поліції не ввімкнув аварійної сигналізації, чим порушив п.9.9.б ПДР – порушення ввімкнення аварійної світлової сигналізації у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач вважає таку постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки автомобілем він не керував, а просто сидів у ньому.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Процик П.Б. не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Адвокат Процик П.Б. подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідач - інспектор ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Криницький С.А. у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, відзив на позов не подав, як не подав і інших заяв по суті спору.
Представник відповідача – ГУНП у Тернопільській області у судове засідання не з`явився, був належним чином сповіщеним про час та місце слухання справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також надіслав до суду відзив на адміністративний позов, який обґрунтував таким. 13.10.2025 року близько 15 год. 26 хв. позивач ОСОБА_1 у м.Бережани, Тернопільського р-н, Тернопільської обл. по вул. Гоголя здійснив зупинку транспортного засобу марки Fiat модель Doblo, р.н. НОМЕР_1 на вимогу працівника поліції при цьому не увімкнувши аварійну світлову сигналізацію чим порушив п.п. 9.9. (б) ПДР України внаслідок чого позивач ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Поліцейським ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Криницьким Степаном Андрійовичем було виявлено дане порушення та винесено відносно позивача ОСОБА_1 постанову серії ЕНА номер 5927954 від 13.10.2025 за ч. 2 ст.122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп. Підтвердженням порушень вимог ПДР та норм КУпАП є надані поліцейськими відеоматеріали фіксації порушення, так на відеозаписі під назвою «13.10.2025 (1)» з 00:00:23 по 00:03:00 чітко зафіксовано момент на якому відображено факт не увімкнення аварійної світлової сигналізації позивачем ОСОБА_1 під час зупинки на вимогу працівників поліції. Окрім цього, у позовній заяві представник позивача зазначає, що позивач ОСОБА_1 просто сидів у транспортному засобі та не мав наміру ним кермувати. Однак відповідно до відеозапису під назвою «відео 13.10.2025» із вуличних камер відео спостереження можна чітко прослідкувати факт керування транспортним засобом саме позивачем ОСОБА_1 . Поліцейським, як посадовою особою, що наділена дискредиційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР України, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Підстав для умисного спотворення обставин події у працівників поліції не було. Відповідно до ст. 268 КУпАП позивач ОСОБА_1 не скористався своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, по факту скоєння адміністративного правопорушення, що свідчить про визнання ним своєї вини та згоду з притягненням до адміністративної відповідальності. На відеозаписі із нагрудного відео реєстратора поліцейського під назвою «13.10.2025 (1)» з 00:04:06 по 00:04:25 та «13.10.2025 (2)» з 00:04:30 по 00:05:00, зафіксований момент ознайомлення із правами відповідно до ст. 268 КУпАП позивача ОСОБА_1 . Згідно ст. 266 КУпАП на місці зупинки ТЗ позивачу  ОСОБА_1 , запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, однак позивач не погодилася на дану пропозицію. Надалі працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак на дану пропозицію позивач ОСОБА_1 відмовився. Відносно позивача ОСОБА_1 було складено протокол за ст.130 КУпАП. Даний факт підтверджується відеозаписами із нагрудного відео реєстратора поліцейського відеозапис під назвою «13.10.2025 (1)» з 00:02:40 по 00:04:05 та «13.10.2025 (2)» з 00:03:00 по 00:04:00. Вказує, що адміністративна постанова є обґрунтованою та законною і як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно допустив порушення ПДР тому оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи тому позов до задоволення не підлягає.
У відповіді на відзив представник позивача вказав, що поданий відзив на позов не підлягає врахуванню під час розгляду справи, оскільки викладені у ньому обставини, взагалі не стосуються суті позовної заяви, а лише містить посилання на норми закону, якими у своїй діяльності керуються органи Національної поліції. Відповідач у своєму відзиві зазначає, що «…Підтвердженням порушень вимог ПДР та норм КУпАП є надані поліцейськими відеоматеріали фіксації порушення, так на відеозаписі під назвою «13.10.2025 (1)» з 00:00:23 по 00:03:00 чітко зафіксовано момент на якому відображено факт не увімкнення аварійної світлової сигналізації позивачем ОСОБА_1 під час зупинки на вимогу працівників поліції. Окрім цього слід зазначити, що у позовній заяві представник позивача зазначає, що позивач ОСОБА_1 просто сидів у транспортному засобі та не мав наміру ним кермувати. Однак відповідно до відеозапису під назвою «відео 13.10.2025» із вуличних камер відео спостереження можна чітко прослідкувати факт керування транспортним засобом саме позивачем ОСОБА_1 ….». Як зазначає Відповідач, що на відеозаписі під назвою «відео 13.10.2025» із вуличних камер відео спостереження можна чітко прослідкувати факт керування транспортним засобом саме позивачем ОСОБА_1 , хоча на даному відео не видно ні державного номерного знаку транспортного засобу, ні хто перебуває за кермом автомобіля. Лише видно, що по вулиці їде схожий автомобіль, і що там знаходиться двоє людей. Також, на відеозаписі, долученому до справи, «Відео 13.10.2025» видно як о 15:18:02 їде синій автомобіль схожий транспортний засіб Позивача, а лише о 15:19:54 їде автомобіль працівників поліції в тому ж самому напрямі. Просив врахувати те, що зупинка транспортного засобу можлива лише, якщо водієм порушеного ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». В той час, коли працівники поліції підійшли до транспортного засобу позивача вони не вказали, що саме порушив останній. Дане підтверджується відеозаписом «13.10.2025 (1)». Тому підстав для увімкнення аварійної світлової сигналізації у позивача не було.
Відповідач у відзиві вказує, що «…Відповідно до ст. 268 КУпАП позивач ОСОБА_1 не скористався своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, по факту скоєння адміністративного правопорушення, що свідчить про визнання ним своєї вини та згоду з притягненням до адміністративної відповідальності….». Позивач не скористався належними йому правами, оскільки їх йому було роз`яснено лише після оголошених йому правопорушень, а також після того як запропоновано пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вказане підтверджуються відеозаписами.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, взявши до уваги подані заяви по суті справи, дослідивши надані сторонами по справі докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.
Згідно із ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захистшляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Реалізуючи свої повноваження у сфері безпеки дорожнього руху, суб`єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи відповідно до ст. 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Судом встановлені такі факти й відповідні їм правовідносини.
Постановою інспектора відділу поліції (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області серії ЕНА №5927954 від 13 жовтня 2025 року, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень за те, що він 13.10.2025 року о 15:26:46 годині в м.Бережани, по вул.Гоголя керував автомобілем і під час зупинки працівниками поліції не ввімкнув аварійної сигналізації, чим порушив п.9.9.б ПДР України.
Спірні правовідносини регулюються таким нормативним законодавством,-
Відповідно до п.1.3 та п.1.9 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.
За змістом п.9.9 «б» ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як вбачається із оскаржуваної постанови, у вину позивачу інкримінується те, що він за обставин, зазначених у згаданій постанові, під час зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну сигналізацію і такі його дії є порушенням п.9.9 б ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП. Наслідком чого й стало його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.
Обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто, зібраними у встановленому КУпАП порядку.
Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.
В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості особи (правова позиція Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).
Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.
Так, із досліджених судом відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем за обставин, зазначених у оскаржуваній постанові та що саме ОСОБА_1 зупинили працівники поліції, у зв`язку із чим він мав обов`язок ввімкнути аварійну сигналізацію.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що стороною відповідача не надано суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки на відеозаписах, наданих представником відповідача не відображено не виконання позивачем п.9.9 б Правил дорожнього руху – не увімкнення аварійної сигналізації при зупинці працівниками поліції, а тому позовні вимоги позивача слід задовольнити, а оскаржувану постанову серії ЕНА №5927954 від 12 жовтня 2025 року - скасувати.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку недоведеність у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому постанова ЕНА №5927954 від 12 жовтня 2025 року про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
На підставі вищенаведеного та керуючись 5, 20, 246, 262,286 КАС України, ч.1 ст.122, 286 КУпАП,-
ВИРІШИВ:
Задовольнити адміністративний позов  ОСОБА_1 .
Скасувати постанову серії ЕНА №5927954 від 13 жовтня 2025 року, прийняту капралом інспектором відділу поліції (м.Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Криницьким Степаном Андрійовичем, про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 коп.; провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - закрити за відсутністю у діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП за фактом подій, які мали місце за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові серії ЕНА №5927954 від 13 жовтня 2025 року.

Повний текст рішення, в силу положень ч.3 ст.243 КАС України, складено 03 квітня 2026 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Бережанського районного суду 
Тернопільської області     Н.П.Німко