1-кп/278/214/26
278/1042/24

В И Р О К
Іменем України

10 березня 2026 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді –  ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання –  ОСОБА_2 ,
прокурора –  ОСОБА_3 , 
обвинуваченого – ОСОБА_4 , 
захисника – ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №42023062020000169 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

 
П`ятого грудня 2023 року о 00 годин 15 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Свідерської, 64 у с. Слобода-Селець, Житомирського району, здійснював висадку пасажирки ОСОБА_6 з власного автомобіля марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , якій він надавав послугу поїздки на таксі, при цьому не був офіційно зареєстрованим, як особа, яка має право надавати такі послуги.
У цей же день, час та місці, ОСОБА_6 , під час виходу з задніх пасажирських дверей автомобіля, не втримала рівновагу та впала, внаслідок чого деякі її речі, у тому числі мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 11 4/128 Gb ( НОМЕР_2 ТY)», випали всередину салону вказаного автомобіля. 
Після того як ОСОБА_6 позбирала розкидні речі, то не помітила відсутність мобільного телефону, який залишився лежати в салоні вказаного автомобіля, та направилась до свого місця проживання. 
Цього ж дня о 00 годин 20 хвилин на околиці с. Слобода-Селець Житомирського району, ОСОБА_4 , у салоні свого автомобіля, виявив мобільний телефон потерпілої, після чого у нього виник протиправний умисел, направлений на його таємне викрадення.
Реалізуючи згаданий протиправний умисел, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, маючи змогу встановити власника вказаного мобільного телефону та повернути його, цього не зробив, після чого в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 4/128 Gb ( НОМЕР_2 ТY)» вартістю 3533 грн 33 коп. з яким з місця вчинення злочину на автомобілі втік та розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Восьмого травня 2025 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 , у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості. 
З даної угоди вбачається, що прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України. 
Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням. 
Розглядаючи у порядку, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вона підлягає затвердженню, з огляду на таке.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та просив суд затвердити вказану угоду, призначивши узгоджений у ній вид та міру покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник вважає за можливе затвердити дану угоду, оскільки вона повністю відповідає вимогам чинного законодавства.
Прокурор погодився, що укладення цієї угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив її затвердити й призначити обвинуваченому узгоджений в ній вид та міру покарання.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки її затвердження і невиконання, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. 476 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Внаслідок вчинення обвинуваченою даних кримінальних правопорушень шкоду завдано правам та інтересам потерпілої ОСОБА_6 , яка надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором, обвинуваченим та його захисником.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.
За таких обставин, суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи. 
Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 469, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити у кримінальному провадженні №42023062020000169 угоду про визнання винуватості від 08 травня 2025 року, укладену між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити  ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку – 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання та роботи.

Стягнути з  ОСОБА_4  на користь держави 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн 56 коп. витрат за проведення експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.12.2023 на мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 11 4/128 Gb ( НОМЕР_2 ТY)», скасувати та вказаний речовий доказ повернути потерпілій ОСОБА_6 . 

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Потерпілій, яка не була присутня у судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: