Справа № 359/775/26
Провадження № 1-кп/359/422/2026

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року     м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 72026111300000007 від 29.01.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боровики Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному збуті незаконно виготовленого пального, за таких обставин.
ОСОБА_4 будучи працевлаштованим на автомобільній заправній станції ПП «Контраст», яка розташована за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 1, перебуваючи на посаді стажиста та будучи обізнаний із порядком відпуску пального на вказаній АЗС, а також з тим, що ліцензія щодо роздрібного продажу пальним відсутня і вільний продаж палива заборонений законом, маючи безперешкодний доступ до резервуарів складу паливо-мастильних матеріалів та обладнання автозаправної станції (далі – АЗС), розташованої за адресою: Київська область м. Бориспіль, вул. Запорізька, 1, вирішив отримати прибуток від протиправної діяльності із продажу паливо-мастильних матеріалів без відповідних дозволів та ліцензій на зайняття такою діяльністю.
Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» з 01.07.2019 запроваджено ліцензування діяльності усіх суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним.
Статтею 15 вищевказаного Закону № 2628-VIII визначено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання. 
Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.
Роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 (із змінами від 4 грудня 2019) роздрібна торгівля нафтопродуктами здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Пунктом 10.2.4 «Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» забороняється приймати нафтопродукти у разі: неналежного оформлення або відсутності ТТН; невідповідності якості нафтопродукту вимогам нормативного документа; відсутності паспорта якості на нафтопродукт або неналежного його оформлення (відсутність номера, марки та виду, заповнення не за всіма показниками якості); відсутності копії сертифіката відповідності.
Частиною 2 ст. 50 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належить пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом.
В порушення вищевказаних норм законодавства, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що для ведення господарської діяльності, пов`язаної з придбанням, зберіганням та реалізацією підакцизних товарів – пального, необхідна наявність відповідних дозволів, ліцензій на таку діяльність, ігноруючи зазначені вимоги законодавства України, діючи умисно, з корисливим мотивом, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, не маючи спеціального дозволу на право здійснення торгівлі підакцизними товарами, здійснив незаконний збут незаконно виготовлених підакцизних товарів – пального, за наступних обставин.
Так, 25.06.2025 ОСОБА_4 близько 10 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 1, маючи доступ до паливних колонок АЗС та намір на незаконний збут підакцизних товарів – пального, достовірно знаючи про протиправність своїх дій, діючи всупереч положень ПП «Контраст» про заборону відпуску пального третім особам, з метою отримання прибутку від незаконної діяльності пов`язаної із збутом підакцизних товарів – пального, здійснив збут пального об`ємом 5 літрів марки А-95 за ціною 250 грн. за готівкові кошти без використання програмного касового апарату (РРО), а отримані від збуту кошти використав за власним розсудом.
Крім того, ОСОБА_4 продовжуючи протиправну діяльність спрямовану на незаконний збут підакцизних товарів – пального без передбаченого законом дозволу (ліцензії), 14.10.2025 перебуваючи за адресою розташування АЗС ПП «Контраст», Київська область, місто Бориспіль, 
вул. Запорізька, 1, маючи намір на незаконний збут підакцизних товарів, близько 09 годині 00 хвилин побачив транспортний засіб «Dong Feng» державний номерний знак НОМЕР_1 , який під`їхав на територію АЗС з метою заправитись паливом марки ДП. В цей час ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщені оператора АЗС отримав від водія вказаного автомобіля 
 ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 грн. та без використання програмного касового апарату (РРО) очікував слушного моменту для збуту пального шляхом дистанційного увімкнення паливної колонки для заправки транспортного засобу, однак був викритий детективами ТУ БЕБ у Київській області.
Вилучене 14.10.2025 детективами ТУ БЕБ у Київській області пальне за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Запорізька, 1, а саме: бензин А-95 у кількості 450 літрів, що входить до переліку підакцизних товарів, за визначеними показниками «октанове число», «об`ємна частка бензолу», «вміст сірки», «об`ємна частка етанолу», «об`ємна частка інших органічних кисневих сполук», «фракційний склад» не відповідає вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» щодо бензину автомобільного ЄВРО 5, а також за визначеними показниками «октанове число» та «вміст бензолу» не відповідає вимогам ДСТУ 8696:2016 «Паливо альтернативне для бензинових двигунів», внаслідок чого виготовлений в умовах, що відрізняються від заводських. Дизельне паливо у кількості 7150 літрів, що входить до переліку підакцизних товарів та визначеними показниками «вміст сірки», «цетанове число» не відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови» та «Технічному регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 № 927 щодо дизельного палива ЄВРО 5, внаслідок виготовлено в умовах, що відрізняються від заводських.
Таким чином, ОСОБА_4 здійснив незаконний збут незаконно виготовленого пального, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. 
29 січня 2026 між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_7 було укладено угоду про визнання винуватості, яка за змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України. У відповідності з п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України з моменту ініціювання укладання такої угоди обвинуваченому була забезпечена участь захисника. В угоді про визнання винуватості сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу у розмірі шість тисяч чотириста сімдесят один неоподатковуваний мінімум доходів громадян (що становить 110 007 гривень) з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, погодився з усіма фактичними обставинами, що викладені в обвинувальному акті та угоді. Також, судом з`ясовано у обвинуваченого питання передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК,  характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим , а також вид покарання у разі затвердження угоди судом. Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Обидві сторони підтвердили, що укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади покарання визначені ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості як показник індивідуального рівня суспільно – небезпеки вчиненого злочину, зумовленими його специфічними об`єктивними та суб`єктивними ознаками, особистість винного, обставини, що пом`якшують його покарання (щире каяття, яке полягає у відвертому осуді своєї протиправної поведінки та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення).  Обставини, які б обтяжували покарання відсутні. На підтвердження наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення в порядку ч. 6 ст. 474 КПК України, суд дослідив матеріали кримінального провадження. 
Враховуючи те, що умови укладеної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, з огляду на те, що дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, підстави вважати, що укладення даної угоди не було добровільним - відсутні, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди.
Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України. Крім того, стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у розмірі 10177,92 гривень.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд 
у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити. 
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі шість тисяч чотириста сімдесят один неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що становить 110 007 гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених підакцизних товарів.
Речові докази, а саме: 
документи фінансово-господарської діяльності ПП «Контраст», на 200 аркушах; два накопичувачі інформації Western Digital № 0007SC490, 7000SAT94 – повернути власникам;
паливо марки ДП в кількості 7150; паливо марки А-95 в кількості 450 літрів; чотири скляні пляшки об`ємом 1 літр кожна зі зразками нафтопродуктів, відібраних із паливно-заправних колонок для експертного дослідження; паливо марки А-95 поміщене до каністри червоного кольору об`ємом 5 літрів – конфіскувати та знищити у встановленому законом порядку. 
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 16527,06 гривень. 
На підставі ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:  1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;  2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя     ОСОБА_1