Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/1366/25
Номер провадження2-др/711/30/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.
секретаря судового засідання Мелещенко О.В. 
за участю позивача ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції),
представника відповідача за довіреністю Гарбазея Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси справу за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Завгородньої Вікторії Валентинівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаського державного технологічного університету, третя особа Наукове товариство аспірантів, докторантів і молодих вчених Черкаського державного технологічного університету про визнання незаконним і скасування наказу про відрахування та стягнення моральної шкоди,

встановив:

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 18.03.2026 позовні вимоги задоволено частково, визнано незаконним та скасувати наказ ректора Черкаського державного технологічного університету від 07.02.2025 №54-с у частині відрахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здобувача вищої освіти першого року навчання (закінчення навчання 31.08.2028) освітньо-наукового рівня денної форми навчання (спеціальність 123 Комп`ютерна інженерія, освітньо-наукова програма «Комп`ютерні системи та мережі», навчання за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб) з 07.02.2025, поновлено ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на навчанні у Черкаському державному технологічному університеті, як здобувача вищої освіти денної форми навчання за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб за спеціальність 123 Комп`ютерна інженерія, освітньо-наукова програма «Комп`ютерні системи та мережі», стягнуто з Черкаського державного технологічного університету на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн., стягнуто з Черкаського державного технологічного університету на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40коп.
Адвокат Завгородня В.В. через систему Електронний суд 20.03.2026 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. У поданій заяві зазначає, що вважають за необхідне поати заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги в розмірі 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень надають: - акт виконаних робіт (Розрахунок судових витрат) відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги від 11 лютого 2025 року; - квитанцію про оплату послуг від 17.02.2025 року, - акт виконаних робіт (Розрахунок судових витрат) відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги від 19 лютого 2025 року; - квитанцію про оплату послуг від 19.03.2026 року. 
Просять ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом №711/1366/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Черкаського державного технологічного університету про визнання незаконним і скасування наказу, стягнення моральної шкоди та стягнути з Черкаського державного технологічного університету (місце знаходження: 18006, Україна, Черкаська обл., місто Черкаси, бульвар Шевченка, будинок, 460, Код ЄДРПОУ: 05390336) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27000 (двадцять сім тисяч) гривень.
Представником відповідача ОСОБА_2 1.04.2026 подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. У поданому зазначає, що в матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Така обставина унеможливлює встановлення ані судом, ані відповідачем тих домовленостей, які досягли позивач зі своїм представником щодо обсягу робіт їх вартості, порядку обрахунку та сплати. Окрім того, з наданих разом заявою документів вбачається, що правова допомога ОСОБА_3 надавалася ОСОБА_1 по різних договорах про правову допомогу. Так в квитанції від 17.02.2025 та Акті виконаних робіт від 17.02.2025 вказано договір про правову допомогу від 11.02.2025, в той час як в квитанції від 19.03.2026 та Акті виконаних робіт від 19.03.2026 вказано договір про правову допомогу від 19.02.2025. Тобто має місце два договори, проте жоден не був наданий до суду. Також варто звернути увагу на те, що за змістом Акту виконаних робіт від 17.02.2025 не можливо встановити, що такі послуги надавалися саме у питанні оскарження ОСОБА_1 наказу ЧДТУ від 07.02.2025 № 54-с. А відтак, витрати, що підтверджені Актом виконаних робіт від 17.02.2025, не мають відношення до даної справи і не підлягають стягненню.
Окрім того, за відсутності договорів про правову допомогу неможливо встановити вартість наданих послуг та порядок їх обрахунку. Так, ОСОБА_3 в Актах вказуються різний час, витрачений на виконання тої чи іншої роботи та вартість такої роботи. Проте в кожному випадку вартість години роботи різна. Що стосується судових засідань, у яких ОСОБА_3 брала участь, то варто наголосити, що проведення такої кількості судових засідань здебільшого викликано діями Позивача та представника – адвоката Завгородньої В.В., що не може бути підставою для стягнення витрат за такі судові засідання. Так, 12.06.2025 судове засідання було перенесено через незабезпечення ОСОБА_3 належного якості з`єднання інтернет-зв`язку; 09.07.2025 – засідання відкладене за клопотанням ОСОБА_3 для підготовки та подачі заяви про зміну предмета позову; 24.07.2025 – засідання фактично не було у зв`язку із перебуванням на лікарняному Позивача та представника Відповідача; 26.02.2026 – через відсутність інтернет-зв`язку у адвоката Завгородньої В.В. остання прийняла участь в судовому засіданні лише частково, а подальше дослідження доказів відбувалося лише за участі Позивача. 
Окрім того, за відсутності договорів про правову допомогу, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 неможливо визначити, яку саме вартість одного судового засідання було погоджено Позивачем та його представником. Також варто звернути увагу, що заявлений розмір витрат на правову допомогу не відповідає складності справи, поведінці Позивача та його представника, що сприяла затягуванню розгляду справи та неодноразового її перенесення, подачі значної кількості клопотань, які в кінцевому випадку не були підтримані Позивачем та не розглядалися Судом.
Просить відмовити у задоволення заяви.
Ухвалою суду від 02.04.2026 із занесенням до протоколу судового засідання відмовлено у задоволенні заяви про долучення документів
У судовому засіданні позивач просив задоволити заяву та стягнути витрати на правничу допомогу. Повідомив, що долучені договори між ним та адвокатом після подання заяви про ухвалення додатково рішення були як реакція на заперечення відповідача, вважають це доказами, до цього і зараз вважає достатніми ті, докази, які були долучені одразу. Зауважив, що звертався з завоюю до університету про надання наказу, докази такого звернення у нього відсутні, тому адвокатом було подано клопотання про витребування, вартість за таку роботу була включена до Акту виконаних робіт.
Дослідивши надані представником позивача докази щодо розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами 3 та 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Тлумачення положень ст. 270 ЦПК України дає змогу дійти висновку, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення – засіб усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 756/15736/18. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (висновки постанови Верховного Суду від 22.10.2018 у справі № 826/856/18). Відсутність у договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18. Таким чином, для документального доведення понесених стороною витрати на правову допомогу, необхідно надати: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат (висновки постанови Верховного Суду від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Суд зазначає, що повноваження адвоката Загребельної В.В. як представника позивача Маркова Д.С. підтверджується наявним у матеріалі справи ордером від 20.02.2025 на надання правничої (правової) допомоги, у якому зазначено, що він виданий на підставі договору про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги № б/н від 15.02.2025.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
До заяви про ухвалення додаткового рішення на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги від 15.02.2025; Акт від 17.11.2025 виконаних робіт відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги від 11.02.2025, укладений між адвокатом Завгородньою В.В. та ОСОБА_1 (включає в собі наступні послуги: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції, збір документів, вивчення та аналіз документів, актуальної практики, пошук правової позиції, підготовка позовної заяви про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди). Вартість робіт складає 7000 грн.; квитанція від 17.02.2025, згідно з якою від ОСОБА_1 адвокатом Загородньою В.В. отримано 7000 грн на підставі Договору про надання професійної правничої допомоги від 11.03.2025; Акт від 19.03.2026 виконаних робіт відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги від 19.02.2025, укладений між адвокатом Завгородньою В.В. та ОСОБА_1 (включає в собі наступні послуги: вивчення та аналіз відзиву, підготовка відповіді на відзив, підготовка клопотання про витребуваннч належним чином копії повного тексту наказу про відрахування, учать у судових засіданнях). Вартість робіт складає 4000 грн та 16000 грн.; квитанція від 19.03.2025, згідно з якою від ОСОБА_1 адвокатом Загородньою В.В. отримано 20000 грн на підставі Договору про надання професійної правничої допомоги від 19.02.2025
Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Суд звертає увагу на те, що представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу не надано договору про надання правничої (правової) допомоги, на який він посилається в ордері, в акті та в квитанціях. 
Зазначеного договору матеріали справи не містять. 
Причини неможливості надання даного договору при зверненні до суду та під час перебування справи в провадженні суду, під час подання заяви щодо ухвалення додаткового рішення стороною позивача не повідомлялись. 
Більш того, позивачем, під час розгляду заяви, було означено, що доказів, поданих разом з заявою щодо ухвалення додаткового рішення, є достатньо.
Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутній договір/договори про надання правової допомоги, які укладені з позивачем, суд позбавлений можливості, в тому числі, пересвідчитись щодо пов`язаності витрат на правничу допомогу з указаною справою, дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару та порядку його обрахування (у погодинній оплаті чи у фіксованому розмірі), тощо. 
Суд наголошує, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. 
З огляду на викладене вище, а також враховуючи той факт, що фактичні витрати позивача на професійну правничу допомогу не підтвердженні належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Черкаського державного технологічного університету на користь ОСОБА_1 судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 27000 гривень слід відмовити.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Керуючись ст.89, 134, 137, 141, 270, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.
Копію додаткового рішення направити сторонам у справі.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Повний текст рішення буде виготовлено 10.04.2026.

Головуючий:	  	Н.  М.  Кондрацька