РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/775/26
№ 2/183/332/26
22 квітня 2026 року          м.Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання – Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на будинок, -
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року позивачка звернулася до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою 09 грудня 2000 року, зареєстрованого у реєстрі за №2921 ОСОБА_1 належить право власності на житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою. Право власності на вказаний будинок було зареєстровано у Сєвєродонецькому міському БТІ, відповідно до законодавства, що діяло на той час. У зв`язку з окупацією міста Сіверськодонецька у позивача виникла необхідність зареєструвати право власності на будинок. З метою реєстрації права власності на будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивач звернулася до державного реєстратора, проте у здійсненні реєстрації права було відмовлено у зв`язку з відсутністю зареєстрованого права власності на будинок та неможливістю отримати інформацію у БТІ з тимчасово окупованої території. Тому просить задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою судді від 09.02.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.
Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
На підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою 09 грудня 2000 року, зареєстрованого у реєстрі за №2921 ОСОБА_1 належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва міста - Сєвєродонецьк , вулиці -).
На підставі свідоцтва про право на спадщину, право власності на вищезазначений будинок зареєстровано у Сєвєродонецькому БТІ, записано у реєстрову книгу за №1207 від 27.11.2000, що підтверджується відміткою бюро технічної інвентаризації.
Оригінал свідоцтва про право на спадщину на будинок знаходиться у позивача, який на виконання ухвали суду подав нотаріально посвідчену копію правовстановлюючого документу.
Копією Технічного паспорту на будинок, у якому наявні посилання на документ про право власності, також підтверджується, що позивач є власником вищевказаного будинку. 
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №79229330 від 02.06.2025 позивачу відмовлено у проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з тим, що на запит державного реєстратора отримано інформацію про те, що територія Сєвєродонецької міської територіальної громади є окупованою, БТІ не може виконувати свої функції, в тому числі надавати інформацію на запити державних реєстраторів про зареєстровані права власності до 01 січня 2013 року.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції станом на час розгляду справи), м. Сєвєродонецьк Луганської області віднесено до тимчасово окупованої російською федерацією території України.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.
Зі змісту рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій вбачається, що державним реєстратором не встановлено наявності зареєстрованого права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Зробити запит до органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, про надання інформації (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідної для такої реєстрації у державного реєстратора немає можливості, оскільки м.Сіверськодонецьк Луганської області є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.
Позивачем право власності набуте у 2000 році. Надані копії свідоцтва про право на спадщину, виданого Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою 09 грудня 2000 року, зареєстрованого у реєстрі за №2921, технічного паспорту на будинок, посвідчені та видані органом, що здійснював реєстрацію права власності на той час, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації права власності на будинок. 
Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки у встановленому законом порядку доведено право власності позивача на житловий будинок, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача у БТІ з тимчасово окупованої території (м.Сіверськодонецьк Луганської області) на теперішній час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, а також ініціювати питання щодо отримання компенсації, що порушує його права власності, у зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 45,8 кв.м, житловою площею 32,0 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення скороченого (вступної та резолютивної частини) рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання згідно з довідкою ВПО: АДРЕСА_3 ; 
відповідач – Сіверськодонецька міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, код ЄДРПОУ 44083662, місцезнаходження: Луганська область, м.Сіверськодонецьк, б-р Незалежності України, 32. 

Повне судове рішення складено і підписано 22 квітня 2026 року .

Суддя Оладенко О.С.