справа № 165/3001/25 
провадження №2/165/168/26  

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 лютого 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі: 
головуючого Ференс-Піжук О.Р.,
за участю секретаря Король І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
встановив:
ТзОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивує тим, що 07.02.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 844845746 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач ОСОБА_1 , за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання .
Вказує, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, перевірило особисті дані відповідача, платіжну картку, з метою ідентифікації. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора CPAY-4477. Зокрема, 07.02.2024 відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору.
Стверджує, що заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови. У вказаному кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. 
Вказує, що первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 13700 грн 07.02.2024 на банківську карту № НОМЕР_1 відповідача, яку останній вказав у заявці при укладенні кредитного договору, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Вважає, що первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. 
Вказує, що загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором №844845746 від 07.02.2024, становить – 56676,90 грн., яка складається з такого: 13700 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 42976,90 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, 0,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Крім того зазначає, 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, та додаткові угоди щодо продовження терміну дії договору факторингу.
Пунктом 2.1. розділу 2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно з умовами договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Тобто предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №279 від 09.04.2024 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача.
Тобто, право вимоги за кредитним №844845746 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс».
10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 10/1024-01. 
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 10.10.2024 до договору факторингу від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача.
04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу без номеру від 04.06.25 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 56676,90 грн.
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором.
Стверджує, що відповідач взяв на себе зобов`язання повернення кредиту, які він не виконав в повному обсязі, тобто не здійснював часткові та своєчасні погашення. У ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором №844845746 від 07.02.2024 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 56676,90 грн, яку позивач просить стягнути, також просить стягнути судові витрати у справі, а саме 2422,40 грн судового збору, та 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 21.08.2025 ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Цокало Т.М. подала до суду заяву, в якій просили справу розглядати у її відсутності за наявними матеріалами справи, врахувавши письмові пояснення, які були зазначені представником відповідача у відзиві на позовну заяву. 
У поданому відзиві (а.с.146-149) представник відповідача Цокало Т.М. позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити. Вказує, що відповідач не визнає факт, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідач заперечує, твердження позивача про те, що що право грошової вимоги до боржників він набув на підставі договору факторингу №10/1024-01 від 10.10.2024 р., укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», за яким відбувся перехід права грошової вимоги до боржників на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. та додаткової угоди №32 від 31.12.2023 р. до цього ж договору, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор). Вважає, що такий перехід права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 р. за договором факторингу №28/1118-01, та за додатковою угодою №32 від 31.12.2020 р. до цього ж договору, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» - є правомірним, оскільки укладання цих договорів відбулось ще до моменту підписання договору №844845746 від 07.02.2024 р., укладеного між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що в свою чергу унеможливлює встановити правомірність переходу прав вимоги за цим кредитним договором від ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) до позивача (фактор), так як грошова вимога, право якої відступається за зазначеними договорами факторингу є недійсною.
Наголошує, що 07.02.2024 року, тобто після укладення зазначеного договору факторингу, а саме через 6 (шість) років, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 договір кредитної лінії №844845746 на суму ліміту 13700,00 грн. 10.10.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу №10/1024-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №844845746 від 07.02.2024. 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 844845746 від 07.02.2024 року.
Наголошує, що позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитного договору було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитному договорі не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є не достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.
Стверджує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за договором №844845746 від 07.02.2024 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ». До позивача ТОВ «ФК «ЮНІТ КАПІТАЛ» не перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №844845746, оскільки кредитний договір був укладений 07 лютого 2024 року, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТОВ «Таліон Плюс» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто до укладення кредитного договору. Вважає, що позов є безпідставним, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» є неналежним позивачем, тому що не довів своє право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 07 лютого 2024 року між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». У задоволенні позову просить відмовити.
08.12.2025 представник позивача Хлопкова М.С. подала до суду додаткові пояснення у справи, в яких позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити (а.с.158-164). Пояснила, що 
зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту отримання Боржником кредитних коштів. Документами, що доводять зарахування коштів згідно Кредитного договору на картковий рахунок Позичальника є (проте не виключно):- виписки з особового рахунку із підтвердженням зарахування грошових коштів на картковий рахунок Позичальника;- копії платіжних доручень/інструкцій із підтвердженням переказу грошових коштів на картковий рахунок Позичальника;- документи з інформацією щодо належності Картки Позичальнику;- ідентифікаційні дані Позичальника, зокрема дані про його фінансовий номер телефону; - повний номер Картки, на яку зараховано кошти. Підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок може підтвердити банк-емітент. З ідентифікаційного номеру банку (BIN) кредитної карти маска карти Боржника № 4149-49XX-XXXX-0315 вбачається, що банком-емітентом вищевказаної картки є АТ КБ "ПриватБанк". Банк-емітент зберігає інформацію, зокрема, але не виключно, щодо номеру рахунку, транзакцій та належності карткового рахунку клієнту. З даних обставин випливає, що первинні банківські документи, що підтверджують перерахування коштів на картковий рахунок - маска карти Боржника за Договором перебувають в АТ КБ "ПриватБанк". Наголошує, що на підставі задоволення клопотання банк-емітент платіжної картки Відповідача надав офіційну відповідь, з якої вбачається, що Первинним кредитором здійснено перерахування коштів у розмірі 13700,00грн на банківську карту Відповідача. Вказані документи є первинними доказами, оскільки отримані безпосередньо від банку-емітента та фіксують фактичне здійснення фінансової операції. Дані первинні документи беззаперечно підтверджують факт отримання Відповідачем кредитних коштів та виникнення у нього зобов`язань за кредитним договором, встановлюючи правову підставу для виконання Відповідачем умов договору та обов`язків, передбачених відповідним правочином.
Щодо переходу права вимоги за кредитним договором до позивача представник позивача вказує, що ТОВ “МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА” та між ТОВ “Таліон Плюс” (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 – якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Вважає, таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. 1.2.Предмет договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно з умовами Договору клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. 
Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності Сторін. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. 
09.04.2024 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги 279 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 26 879,40 грн. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. З урахуванням викладених обставин, вважає, що Сторони виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. 
Стверджує, що право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ “Таліон Плюс” 09.04.2024, тобто після укладання Кредитного договору № 844845746 від 07.02.2024. 
Наголошує, що відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. В свою чергу, Позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та витяг з реєстру прав вимоги 279 від 09.04.2024 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Тобто, реєстр прав вимоги до договору факторингу від № 28/1118-01 від 28.11.2018 , до якого включено Кредитний договір №844845746 від 07.02.2024 укладено 09.04.2024, через два місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є майбутнім.
Також вказує, що 10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 844845746 від 07.02.2024. Пунктом 2.1. Розділу 2 (ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ) Договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 року, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Тобто предметом Договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. 10.10.2024 Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 2 до Договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 56676,90 грн. Тобто передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності Договору факторингу – до 31.12.2024. Зазначає, що при цьому жодна норма даного договору не обмежує можливість передачі прав вимог лише тими, які існували до моменту укладення Договору. Відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 Фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс») має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. Також згідно з п. 4.1. цих договорів, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, який є невід`ємною частиною договору. Тобто, фактичне відступлення прав вимоги не обмежується моментом укладення кредитного чи факторингового договору, а здійснюється на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу. Стверджує, що право вимоги за Кредитним договором № 844845746 від 07.02.2024 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Наголошує, що позивач набув право вимоги до Відповідача на підставі Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025.
Суд, дослідивши матеріали позову в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 07.02.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 84485746, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора CPAY-4477 (а.с.98-108). 
За умовами укладеного договору відповідачу було надано кредит в розмірі 13700,00 грн строком на 30 днів, дата повернення кредиту 09.03.2029.
За користування кредитом погодили нарахування процентів протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначили розділом 8 Договору.
Згідно з платіжним дорученням № a06f3a6a-6739-4c3c-96e5-bdf21d5094d7 від 07.02.2024 (а.с.69) та довідкою (а.с.56) ОСОБА_1 перераховано кошти згідно з кредитним договором в розмірі 13700,00 грн. Вказана обставина, підтверджується повідомленням АТ КБ «ПриватБанк», з якого вбачається, що по рахунку НОМЕР_2 зараховано кошти на суму 13700 грн від 07.02.2024, також випискою за договором № б/н за період з 07.02.2024-12.02.2024, що надано АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 21.08.2025 про витребування доказів (а.с.122, 140-142).
28 листопада 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі ТОВ «Таліон плюс») та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01(а.с.77-80), редакція якого неодноразово змінювалася додатковими угодами та строк дії якого було продовжено (а.с.36-48), за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон плюс» вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором.
Як вбачається з реєстру прав вимоги №279 від 09.04.2024 (а.с.33,34) ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передано право вимоги ТОВ «Таліон плюс» до боржника ОСОБА_1 
10.10.2024 року ТОВ «Таліон плюс» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (далі ТОВ «ФК «Онлайн фінанс») уклали договір факторингу №10/1024-01 (а.с.27-30), строк дії якого неодноразово продовжувався додатковими угодами до цього договору. За умовами цього договору ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон плюс» за плату на умовах, визначених цим договором.
ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 , що підтверджується реєстром прав вимоги №2 (а.с. 25-26).
04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю (а.с.19-22), з умовами якого останнє зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за плату, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступити ТОВ «Юніт капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
ТОВ «Юніт капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача, що підтверджується реєстром прав вимоги №04/06/25-Ю від 04.06.2025 (а.с.17-18).
У долученому до матеріалів справи розрахунку та виписки з особового рахунку (а.с.115) зазначено, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань, в останнього виникла заборгованість у розмірі 56676,90 грн, з яких заборгованість по кредиту 13700,00 грн, заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 42976,90 грн.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Таким чином, як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду справи № 2-127/11 (постанова від 01.02.2018 року) за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.
Доказами, наданими позивачем, підтверджується, що до позивача перейшли права вимоги за спірними кредитними договорами і він вправі пред`являти відповідні вимоги про стягнення коштів, та спростовуються твердження представника відповідача щодо відсутності причинно-наслідкового зв`язку як переходу прав вимоги до позивача за договром №844845746 від 07.02.2024.
Згідно з частиною 1статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 1 частини 1статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України).
Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України.
Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.
Пунктами 5 та 6 частини 1статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається ( приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір ( пункт 12 частини 1статті 3 Закону України « Про електронну комерцію»).
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття ( акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви ( форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України " Про електронну комерцію).
Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір ( оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Вказаний електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Відповідно до умов договору №844845746 від 07.02.2024 ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 13700,00 грн, які були перераховані на її платіжну картку. Доказів того, що відповідач повністю повернув тіло кредиту, матеріали справи не містять. 
За правилами частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановлені договором.
При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 381/4163/14-ц (провадження № 61-11814св20) зазначено, що: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
Відповідно до наданих розрахунків заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором відсотки за користування кредитом визначені за період з 07.02.2024 року по 10.10.2024, що нараховані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» (а.с.116-119) залишок заборгованості по відсоткам становить 42976,90 грн. 
Вищевказаний розрахунок ОСОБА_1 не спростований, будь-яких своїх розрахунків на доведення відсутності заборгованості остання не надала та клопотань про призначення судової економічної експертизи під час розгляду не заявляла.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що нараховані проценти в розмірі 56676,90 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 
Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за процентами, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.
Згідно з частиною першою статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2статті 141 ЦПК України).
Із матеріалів справи вбачається, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді в розмірі 7000,00 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року, додатковою угодою до договору від 05.06.2025 року, актом прийому передачі наданих послуг від 05.06.2025 року (а.с.111-114).
Відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Стороною відповідача клопотань щодо зменшення розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу не подано.
Враховуючи вищевикладене, на підставі статті 141 ЦПК України, оскільки судом позов задоволено, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати, зокрема: судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 525, 526, 546,549, 610, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, статтями 10-13, 76, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
ухвалив:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» 56676 (п`ятдесят шість тисяч шістсот сімдесят шість) грн 90 коп. заборгованості за кредитним договором №844845746 від 07.02.2024, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. сплаченого судового збору, 7000 (сім тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники судового розгляду:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» (адреса місця знаходження: вул. Рогнідинська, 4, літера А, оф. 10 м. Київ, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 43541163)
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 16.02.2026 року.

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук