РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 293/88/26
Провадження № 2/293/292/2026

24 березня 2026 року	селище Черняхів	

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Збаражського О.М.,
за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-
ВСТАНОВИВ:
І. СУТЬ ПОЗОВУ
22.01.2026 позивач звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_3 , за змістом якого просить про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду від 04.12.2025 у справі № 293/1187/25 з 1/4 частини його доходу до 1/6 частини на користь відповідача у даній справі.
Позивач зазначає, що рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області у справі № 293/1187/25 від 04.12.2025 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів доходів (заробітку) платника аліментів, щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 03.10.2025, та до припинення навчання ОСОБА_3 , але не довше ніж до досягнення нею 23-х років. 
Крім того, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2022 у справі № 369/9082/22 було вирішено стягнути з нього ( ОСОБА_2 ) на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи 3 21.09.2022.
З огляду на вищевикладені обставини позивач вказує, що визначений згідно із рішенням суду у справі № 293/1187/25 розмір аліментів, який присуджено сплачувати позивачу на користь відповідача, є занадто надмірним та непосильним, вказує, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу він має двох неповнолітніх дочок, на утримання яких він сплачує аліменти згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2022 (справа № 369/9082/22) в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), а тому звернувся до суду з даним позовом.
ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 22.01.2026, справа №293/88/26 передана на розгляд судді Збаражського О.М.
На виконання вимог ч.8 ст.187 ЦПК України судом, 26.01.2026 отримано відомості з Єдиного державного демографічного реєстру про адресу реєстрації відповідача. 
27.01.2026 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі №293/88/26. 
11.02.2026 до суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідачка заперечує позовні вимоги повністю, оскільки є здобувачем вищої освіти другого курсу, загальна вартість навчання у Поліському національному університеті становить 104 720,00 грн., проживає з 01.09.2025 у гуртожитку, відповідно вартість проживання становить 8000,00 грн. за період 01.09.2025 по 30.06.2026, не має часу та змоги працювати у зв`язку із навчанням, жодного доходу не отримує. Рішення суду у справі № 293/1187/25 набрало законної сили, ОСОБА_2 не оскаржувалося. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, не надано доказів, що позивач втратив роботу та офіційно не працює, крім того не підтверджено, яким чином одруження позивача, яке відбулося ще 25.10.2014 році, призвело до істотної зміни його майнового стану. Також, не надано доказів звернення до виконання виконавчого листа на виконання рішення суду від 12.10.2022 у справі № 369/9082/22.
Ухвалою суду від 19.02.2026, яка в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 24.03.2026.
24.03.2026 позивач в судове засідання не прибув, згідно заяви від 11.03.2026 позов підтримав, просив справу слухати в його відсутності.
За клопотанням представника відповідача судом отримано персоніфіковані рішення Черняхівського районного суду Житомирської області по справам № 2/0624/817/2012 та 293/2090/22.
24.03.2026 судом складено вступну та резолютивну частини рішення.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
Встановлено, що батьками ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Київ, є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 12).
10.03.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області шлюб між позивачем та відповідачем розірваний (а.с.13).
Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 13.12.2012 по справі №2/0624/817/2012 з позивача на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання відповідачки в розмірі 1/3 частини щомісячного заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 14-16).
Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 19.01.2023 по справі №293/2090/22 зменшено розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь ОСОБА_7 на підставі рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 13.12.2012 у справі № 2/0624/817/2012 на утримання відповідачки, з 1/3 частини до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17-27).
Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2025 по справі №293/1187/25 ухвалено стягувати з позивача на користь відповідачки, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів доходів (заробітку) платника аліментів, щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 03.10.2025, та до припинення навчання ОСОБА_3 , але не довше ніж до досягнення нею 23-х років (а.с.28-31). 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2022 ухвалено стягнути з позивача на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 21 вересня 2022 року (а.с. 32-35).
25.10.2014 позивачем укладений шлюб з ОСОБА_4 , який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.36).
Від вказаного шлюбу подружжя має двох дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.37,38).
Згідно довідки Поліського національного університету від 25.08.2025, ОСОБА_3 є здобувачем вищої освіти другого курсу факультету права, публічного управління та національної безпеки денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028 року (а.с. 61).
Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти №022 від 30.08.2024, загальна вартість навчання у Поліському національному університеті становить 104720,00грн. (а.с.62-65). 
Відповідно до договору про тимчасове проживання здобувачів вищої освіти денної форми навчання у студентському гуртожитку Поліського національного університету укладеного від 25.08.2025 року, вбачається, що ОСОБА_3 тимчасово проживає з 01.09.2025 року у гуртожитку АДРЕСА_1 . Вартість проживання становить 8000,00грн. за період 01.09.2025 по 30.06.2026 (а.с. 66-68).
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору за період з жовтня 2025 року по грудень 2025 року вбачається, що ОСОБА_3 доходів не отриувала (а.с.69-70,71).
ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (ст. 180 Сімейного Кодексу України).
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ( ч. ч. 1, 2, 3ст. 150 Сімейного кодексу України).
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з положеннями статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За приписами ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
V. ОЦІНКА ДОКАЗІВ та МОТИВИ СУДУ
Встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу зміни розміру стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , яка є донькою позивача ОСОБА_2 , на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, так як навчання проводиться за денною формою, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. 
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі №6-143цс13).
У постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, що стягуються на повнолітню доньку - відповідача у даній справі, позивач посилається на те, що позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 та у нього народилися дві доньки ( ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на утримання яких з нього з 12.10.2022 стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно і до повноліття доньок.
Верховний Суд в постанові від 16 вересня 2020 року в справі № 565/2071/19 дійшов висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.
Однак, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, не надано доказів, що позивач втратив роботу та офіційно не працює, крім того не підтверджено, яким чином одруження позивача, яке відбулося 25.10.2014 році, призвело до істотної зміни його майнового стану. Також, позивачем не надано доказів звернення до виконання виконавчого листа на виконання рішення суду від 12.10.2022 у справі № 369/9082/22.
У постанові від 22 липня 2024 року по справі № 688/4308/23 (провадження № 61-5168св24) Верховний Суд дійшов до висновку, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилась в іншому шлюбі, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.
Подібний за змістом висновок також міститься в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі № 565/2071/19 (провадження №61-9460 св 20) та від 28 травня 2021 року по справі № 715/2073/20 (провадження №61-1031св21).
Крім того, Верховний Суд наголошував на тому, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (постанова Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19).
У постанові Верховного Суду від 03.07.2024 року у справі № 552/2073/23 зазначено, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини, та суперечитиме її інтересам.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_2 працює та отримує регулярний дохід. 
Жодних безумовних доказів погіршення майнового стану, що унеможливлює сплату позивачем аліментів у визначеному рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2025 у справі № 293/1187/25 розмірі, позивач до матеріалів справи не надав.
Крім того, посилання позивача на зміну матеріального та сімейного стану після ухвалення рішення у справі № 293/1187/25 від 04.12.2025 не знаходить свого підтвердження, оскільки такі обставини вже мали місце на момент звернення (03.10.2025) відповідача у даній справі ( ОСОБА_3 ) з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на повнолітню дитину, що продовжує навчання (справа № 293/1187/25).
Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи наведене, а саме, що позивач не довів зміну майнового чи сімейного стану після ухвалення рішення у справі № 293/1187/25 від 04.12.2025, безумовних доказів погіршення майнового стану не надав, а утримання дітей, які народилась в іншому шлюбі, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів, тому достатніх підстав для зменшення розміру аліментів суд не вбачає, а відтак позов не підлягає до задоволення.
При цьому, сторони не позбавлені права звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін, інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України).
VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Зважаючи, що за наслідком розгляду справи у задоволенні позову відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, 
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:
ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_4 , 
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 
РНОКПП: НОМЕР_2 

Відповідач:
ОСОБА_3 
ІНФОРМАЦІЯ_5 ,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 
РНОКПП: НОМЕР_3 

Повне рішення складено та підписано 30.03.2026. 

Суддя 	Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ