Справа № 545/3242/25 
Провадження № 2/545/891/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді: Стрюк Л.І.,
за участю секретаря: Гаврися В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, - 
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №3806393, за яким відповідачу наданий кредит в розмірі 9000 грн строком на 28 днів, з стандартною процентною ставкою 0,88% в день. На підставі договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №3806393 від 14.08.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором надання споживчого кредиту №3806393 від 14.08.2021.
29.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір позики №75199289, за яким відповідачу наданий кредит в розмірі 14000 грн, строком на 29 днів, з стандартною процентною ставкою 1,99% в день. На підставі договору факторингу №27/01/2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №75199289 від 29.08.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором надання споживчого кредиту №75199289 від 29.08.2021.
31.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №103976878, за яким відповідачу наданий кредит в розмірі 5000 грн строком на 28 днів, з стандартною процентною ставкою 0,88% в день. На підставі договору факторингу №17-12-2021 від 17.12.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №103976878 від 31.08.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором надання споживчого кредиту №103976878 від 31.08.2021.
Також, 31.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №3075378, за яким відповідачу наданий кредит в розмірі 1200 грн строком на 27 днів, з стандартною процентною ставкою 1,99000% в день. На підставі договору факторингу №29/12-2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №3075378 від 31.08.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором надання споживчого кредиту №3075378 від 31.08.2021.
У зв`язку з невиконанням належним чином умов договорів позичальником, утворилася заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 155547,98грн, а саме: за договором №3806393 у розмірі 64365,28грн, з яких 8550 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 55185,28 грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 630 грн – заборгованість за комісіями; за договором №3075378 у розмірі 4335,59грн, з яких 1200 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 3135,59 грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги;за договором №103976878 у розмірі 39437,50грн, з яких 5000 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 33937,50грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 500 грн – заборгованість за комісіями; за договором №75199289 у розмірі 47409,61грн, з яких 14000 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 33153,40грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 224 грн – інфляційні втрати, 32,21грн – 3% річних.
Посилаючись на вищенаведене, просили стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитними договорами в розмірі – 155547,98грн та судові витрати, що складаються зі сплати судового збору – 2422,40 грн та правничої допомоги – 25000 грн.

У відзиві відповідач посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності, просив застосувати наслідки його спливу та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Також, звертав увагу, що відсотки за кредитними договорами нараховані поза строком користування кредитними коштами та поза строком дії кредитного договору та стверджував, що надані позивачем розрахунки не містять деталізації по кожному з видів нарахувань, а також є завищеними та такими, що не відповідають принципу розумності та справедливості.
У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в повному обсязі.

Встановлено, що 14.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №3806393, за яким відповідачу наданий кредит в розмірі 9000 грн строком на 28 днів (а.с.23-27).
Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 кредитного договору кредит надається строком на 28 днів з 14.08.2021; термін повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 11.09.2021.
Згідно із п.1.5 договору загальні витрати позичальника за кредитом , включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми кредиту) складають 2847,60грн в грошовому виразі та 3,5000 відсотків річних у процентному значенні; орієнтовна загальна вартість кредиту складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат складає 11847,60грн.
Пунктом 1.5.1 кредитного договору передбачено комісія за надання кредиту 630грн, яка нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово.
Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 2217,60 грн, які нараховуються за ставкою 0.88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6. договору стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Умовами кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, шляхом переказу коштів на картковий рахунок.
Відповідно до розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується повідомленням ТОВ «Liqpay» від 14.08.2021 №1734531645 (а.с.75).

Встановлено, що договір №3806393від 14.08.2021 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором J98903.
Згідно з довідкою про ідентифікацію одноразовий ідентифікатор J98903 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та є аналогом електронного цифрового підпису (зворот а.с.75).
29.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір позики №75199289, за яким відповідачу наданий кредит в розмірі 14000 грн, строком на 29 днів, з стандартною процентною ставкою 1,99% в день (а.с.50). 
Відповідно до п.2 кредитного договору знижена процентна ставка 0,70%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день 2,70%, пеня 2,70% в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 913,04%, орієнтовна загальна вартість позики 16827,79%
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 17.09.2024 №КД-000000285 номер транзакції 627е6с06-8942-4db6-acbf-a5433c6ae213 (а.с.65).
31.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №103976878, за яким відповідачу наданий кредит в розмірі 5000 грн строком на 28 днів, з стандартною процентною ставкою 0,88% в день (а.с.30-34). 
Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 кредитного договору кредит надається строком на 27 днів з 31.08.2021; термін повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 27.09.2021.
Згідно із п.1.5 договору загальні витрати позичальника за кредитом , включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми кредиту) складають 2187,50грн в грошовому виразі та 13,409 відсотків річних у процентному значенні; орієнтовна загальна вартість кредиту складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат складає 7187,50грн.
Пунктом 1.5.1 кредитного договору передбачено комісія за надання кредиту 500грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. 
Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 1687,50 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6. договору стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Умовами кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, шляхом переказу коштів на картковий рахунок.
Відповідно до розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується повідомленням ТОВ «Liqpay» від 31.08.2021 №1749557749 (а.с.72).
Встановлено, що договір №103976878 від 31.08.2021 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором V33288.
Згідно з довідкою про ідентифікацію одноразовий ідентифікатор V33288 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та є аналогом електронного цифрового підпису (зворот а.с.72).
Також, 31.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №3075378, за яким відповідачу наданий кредит в розмірі 1200 грн строком на 27 днів, з стандартною процентною ставкою 1,99000% в день (а.с.37-40). 
Відповідно до п.2.4.2 кредитного договору середньомісячний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований 1,39300 від суми позики за кожен день користування позикою.
Згідно із п.2.4.3 кредитного договору середньомісячний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований 1,99000 від суми позики за кожен день користування позикою.
Відповідно до п.2.4.4 кредитного договору базова процентна ставка за позикою, фіксована 1,99000 від суми позики за кожен день користування позикою.
Згідно із п.2.5 кредитного договору розмір процентів на прострочену позику, фіксований 1,01% від суми позики за кожен день моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою.
Умовами кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, шляхом переказу коштів на картковий рахунок.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Отже, факт укладення договорів про надання споживчого кредиту між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним.
З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови кредитних договорів належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №3806393 станом на 10.01.2023 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 74197,78грн, а саме: по основній сумі кредиту 8550грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 27825,28 грн; нараховані відсотки за кредитним договором 37192,50грн; заборгованість за комісіями – 630 грн (а.с.76).
Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором №103976878 станом на 10.01.2023 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 39437,50грн, а саме: по основній сумі кредиту 5000грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 16687,50 грн; нараховані відсотки за кредитним договором 17250грн; заборгованість за комісіями – 500 грн (зворот а.с.76).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №3075378 станом на 10.01.2023 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 4335,59грн, а саме: по основній сумі кредиту 1200грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 2444,75 грн; заборгованість за комісіями – 690 грн (а.с.77).
Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором №75199289 станом на 10.01.2023 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 47409,61грн, а саме: по основній сумі кредиту 14000грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 33153,40 грн; нараховані 3% річних за користування коштами 32,21грн; інфляційні збитки 224грн (зворот а.с.77).
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України.
Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже у відповідача виникли заборгованості у вказаних розмірах перед кредиторами.
На підставі договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №3806393 від 14.08.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором надання споживчого кредиту №3806393 від 14.08.2021.
Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 за кредитним договором №3806393 боржником є ОСОБА_1 , сума заборгованості становить 74197,78грн (зворот а.с.11).
Таким чином, на підставі договору відступлення прав вимоги ТОВ «Коллект центр» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №3806393.
На підставі договору факторингу №27/01/2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №75199289 від 29.08.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором надання споживчого кредиту №75199289 від 29.08.2021.
Згідно із реєстром боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 за кредитним договором №75199289 є ОСОБА_1 , сума заборгованості становить 47409,61 грн (а.с.13).
Таким чином, на підставі договору відступлення прав вимоги ТОВ «Коллект центр» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №75199289.
На підставі договору факторингу №17-12-2021 від 17.12.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №103976878 від 31.08.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором надання споживчого кредиту №103976878 від 31.08.2021.
Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 за кредитним договором №103976878 є ОСОБА_1 , сума заборгованості становить 39437,50 грн (а.с.12).
Таким чином, на підставі договору відступлення прав вимоги ТОВ «Коллект центр» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №103976878.
На підставі договору факторингу №29/12-2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №3075378 від 31.08.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором надання споживчого кредиту №3075378 від 31.08.2021.
Відповідно до реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 за кредитним договором №3075378 є ОСОБА_1 , сума заборгованості становить 4335,59 грн (зворот а.с.12).
Таким чином, на підставі договору відступлення прав вимоги ТОВ «Коллект центр» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №3075378.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Що стосується доводів позивача з приводу застосування позовної давності, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень Цивільного кодексу України перебіг строку позовної давності було призупинено, а саме: згідно з пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX): «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Крім того, відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX) було встановлено, що у період дії в Україні воєнного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії», а згідно із редакцією закону, що діяла з 30.01.2024 на підставі Закону від 08.11.2023 № 3450-IX: У період дії воєнного стану в Україні, введеного 
Указом Президента від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом від 24.02.2022 №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений ЦКУ, було зупинено на строк дії такого стану.
Тож, перебіг строків позовної давності було призупинено з 2 квітня 2020 року на період карантину та з 17 березня 2022 року на час воєнного стану.
Законом України № 4434-ІХ, який набрав чинності 4 вересня 2025 року, виключено з Цивільного кодексу пункт, що зупиняв ці строки.
Отже, з урахуванням наведених норм права, якими подовжено/зупинено перебіг позовної давності на строк дії карантину та воєнного стану, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду до спливу строку позовної давності, після його відновлення, а тому доводи відповідача щодо пропуску строку позовної давності є безпідставними.
Разом з тим, що стосується доводів з приводу некоректності розрахунків заборгованості, виконаної кредитором, несправедливості нарахування відсотків, суд звертає увагу, що відповідачем контррозрахунків надано не було, як і не наведено конкретні доводи в чому полягає неточність та не вірність таких розрахунків, відтак вказані доводи судом не можуть бути прийняті до уваги.
Також, відповідач зазначав, що кредитором нараховано відсотки за користування кредитними коштами поза строком дії договору.
Разом з тим, суд зазначає наступне.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) виклала такі правові висновки.
Щодо змісту поняття "користування кредитом".
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Тобто позичальник отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти. Натомість у позичальника виникає зобов`язання повернути грошові кошти у встановлений строк та сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.
Отже, позичальник отримує "чужі" грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому.
Поняття "користування кредитом", яким послуговуються скаржники, є окремим випадком "користування чужими коштами". Термін "користування чужими коштами" Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).
Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Підстав відступити від указаних вище правових висновків немає.
Отже, "користування кредитом" - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.
Щодо нарахування процентів на підставі статті 1048 ЦК України
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Що стосується посилання відповідача на несправедливість умов договору, суд звертає увагу, що позичальник, підписавши кредитний договір, погодився з усіма його умовами, зокрема й щодо сплати процентів. Розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини з товариствами, якщо дійсно вважав запропоновані умови договору несправедливими. Натомість, останній погодився зі своєї сторони з усіма запропонованими умовами, підписавши його зміст без будь яких застережень, спалачуючи частково кошти за укладеними договорами, визнаючи його умови, в тому числі і щодо пролонгації строку кредитування.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з відповідача заборгованості за кредитними договорами в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Судом встановлено, що 01.07.2024 між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладений договір №01-07/2024 про надання правової допомоги (а.с.18-19).
Згідно з п.4.1 договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 загальна вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору.
Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №323 від 02.06.2025 та витягу з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надані такі послуги, а саме: надання усної консультації – 4000 грн; надання письмової консультації з вивчення документів – 3000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 18000грн (а.с.21-22). 
Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, витяг з акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025, відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи.
З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога полягала в оплаті послуг адвоката за надання усної консультації з вивченням документів та складенні позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду.
При цьому суд враховує малозначність справи, її типовий характер та розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом осіб у судове засідання, які у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі.
За таких обставин, суд вважає за необхідне, з огляду на принцип реальності та розумності стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 
Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
Отже, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 263, 265 ЦПК України, 

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, 01133) заборгованість за кредитними договорами№3806393 від 14.08.2021, №3075378 від 31.08.2021, №103976878 від 31.08.2021, №75199289 від 29.08.2021 в загальному розмірі 155547,98грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн, всього 160970,38 грн.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:	  	Л.  І.  Стрюк