ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" березня 2026 р. Справа№ 910/10608/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Яценко О.В.
суддів: Тищенко О.В. 
Мальченко А.О. 

за участю секретаря судового засідання: Антонюк А.С. 
за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 11.03.2026 

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод 410 ЦА»
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 
за результатами розгляду скарги Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на дії/бездіяльність державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
у справі № 910/10608/19 (суддя Плотницька Н.Б.)
за позовом Державного підприємства «Завод 410 ЦА» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ві Ей Груп»
про стягнення 1 475 555,42 грн.
ВСТАНОВИВ:
18.08.2025 до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства «Завод 410 ЦА» (далі - ДП «Завод 410 ЦА», позивач) надійшла скарга на дії/бездіяльність державного виконавця, у якій скаржник просив суд визнати бездіяльність державного виконавця, яка полягає у незнятті арешту з коштів на рахунках Державного підприємства «Завод 410 цивільної авіації» по постанові № 64699447 від 16.03.2021 - протиправною та зобов`язати Солом`янський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) зняти арешт з коштів на рахунках ДП «Завод 410 ЦА», який був накладений постановою № 64699447 від 16.03.2021, з подальшим надсиланням відповідної постанови про зняття арешту у ВП № 64699447 до банківських установ у яких відкрито рахунки ДП «Завод 410 ЦА».
В обґрунтування вказаної скарги скаржник зазначав, що:
- 28.04.2021 виконавцем у зв`язку з повним фактичним виконанням боржником судового рішення винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №64699447 в порядку п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», однак, в порушення ст. 40 вказаного Закону арешти з коштів на рахунках в банківських установах знято не було;
- на заяву позивача до Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо зняття арештів по вище вказаному виконавчому провадженню отримано відповідь Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 07.07.2025, у якій останнім зазначено, що підстав для зняття арешту з усіх коштів, що містяться на рахунках в банківських установа саме за постановами №64699447 від 16.03.2021 - немає, оскільки зведене виконавче провадження діюче, та не всі рішення виконані в повному обсязі;
- ДП «Завод 410 ЦА» є об`єктом державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а також є об`єктом критичної інфраструктури. Внаслідок прийняття оскаржуваної постанови ДП «Завод 410 ЦА» позбавлене можливості вести нормальну господарську діяльність, оскільки позбавлене доступу до власних коштів, а також позбавлене можливості виконувати належним чином свої обов`язки під час дії військового стану;
- відповідно до наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України №43 від 14.03.2023, Державне підприємство «Завод 410 ЦА» включено до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану;
- згодом відповідні постанови про арешт коштів з метою забезпечення виконання рішень в рамках зведеного виконавчого провадження виконавцем було винесено у ВП №72310281 від 13.11.2024, ВП №74003316 від 21.03.2025, однак мали бути винесені в рамках основного виконавчого провадження, де була винесена постанова про об`єднання;
- приймаючи в подальшому нові постанови про арешт коштів на рахунках боржника, виконавець фактично дублює арешт коштів на рахунках, що призводить до блокування грошових коштів, що перевищує суму заборгованості підприємства у виконавчих провадженнях, що в свою чергу є незаконним втручанням у господарську діяльність скаржника;
- дії виконавця, що полягають у незнятті арешту за виконавчим провадження, яке фактично виконано, блокують діяльність позивача та унеможливлюють належне користування коштами, що містяться на рахунках, що призводить до прострочення зобов`язань ДП «Завод 410 ЦА» перед контрагентами, та, як наслідок, до збитків, в тому числі у вигляді зобов`язань сплати штрафів та пені.
У письмових поясненнях Солом`янський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) просив відмовити у задоволенні скарги ДП «Завод 410 ЦА» на дії/бездіяльність державного виконавця, зазначивши, що:
- підстави для зняття арешту з коштів боржника відсутні, оскільки зведене виконавче провадження № 54674414 діюче, рішення боржником в повному обсязі не виконано;
- дій державного виконавця вчинені у відповідності до вимог законодавства і є правомірними.
Надалі від скаржника надійшла заява, в якій він зазначив, що в оскаржуваній постанові державного виконавця від 16.03.2021 арешт на рахунки боржника накладено у виконавчому провадженні № 64699447 у межах зведеного виконавчого провадження № 54674414 у відповідності до вимог Інструкції з примусового виконання рішень, якою визначено, що у зведеному виконавчому провадженні арешт на рахунки боржника накладається в межах суми стягнення у ЗВП у першому по черговості виконавчому провадженні. У зв`язку з цим скаржник просив долучити до матеріалів справи документи по виконавчим провадження у складі зведеного виконавчого провадження.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/10608/19:
- скаргу Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на дії/бездіяльність державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задоволено частково;
- визнано частково протиправною бездіяльність державного виконавця, яка полягає у незнятті арешту з межах фактично сплачених грошових коштів на рахунках Державного підприємства «Завод 410 цивільної авіації» по постанові № 64699447 від 16.03.2021; 
- зобов`язано Солом`янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зняти арешт з коштів частково в межах фактично сплачених грошових коштів, на рахунках ДП «Завод 410 ЦА», який був накладений постановою № 64699447 від 16.03.2021, з подальшим надсиланням відповідної постанови про зняття арешту у ВП №64699447 до банківських установ, у яких відкрито рахунки ДП «Завод 410 ЦА».
Вказана ухвала обґрунтована наступним:
- у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні;
- застосування арешту майна боржника, як обмежувальний захід, не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом;
- наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на кошти боржника, за умови відсутності відомостей щодо виконавчого провадження, майнових претензій зі сторони стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном;
- відмова в скасуванні арешту, накладеного на кошти боржника, за виконаними та закінченими виконавчими провадженнями, є порушенням прав, гарантованих Першим Протоколом, оскільки така бездіяльність державного органу не ґрунтується на нормах закону та не переслідує легітимної мети, спрямованої на захист інтересів суспільства, окремої особи чи держави, порушує баланс інтересів суспільства та особи, якій певні права було гарантовано законом;
- незняття виконавцем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при закінченні виконавчого провадження є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право скаржника підлягає захисту.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявні підстави для часткового задоволення скарги Державного підприємства «Завод 410 ЦА» і для зняття арешту з майна та коштів боржника в межах фактично сплачених коштів.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Державне підприємство «Завод 410 ЦА» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить:
- скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/10608/19;
- ухвалити нове рішення, яким скаргу Державного підприємства «Завод 410 ЦА» задовольнити повністю, та в цілому, а саме: визнати бездіяльність державного виконавця Соломянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), яка полягає у незнятті арешту з коштів на рахунках Державного підприємства «Завод 410 цивільної авіації» по постанові № 64699447 від 16.03.2021 - протиправною та зобов`язати Солом`янський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), зняти арешт з коштів на рахунках Державного підприємства «Завод 410 ЦА», який був накладений постановою № 64699447 від 16.03.2021, з подальшим надсиланням відповідної постанови про зняття арешту у ВП № 64699447 до банківських установ, у яких відкрито рахунки Державного підприємства «Завод 410 ЦА».
В апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оскаржувана ухвала є не обґрунтованою, а також судом при прийнятті рішення порушено норми процесуального та матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи та матеріалів виконавчого провадження.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:
- суд задовольняючи скаргу частково в межах фактично сплачених грошових коштів не врахував той факт, що виокремлення з основної постанови про арешт, тобто зняття частково арешту з рахунків в межах будь якої суми не можливе не тільки виходячи з норм Закону, а і в тому числі з практичної сторони, оскільки постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження, виготовляються за допомогою Системи відповідно до шаблонів документів, а відтак будь-яка постанова виконавця, винесена в автоматизованій системі виконавчого провадження, є неподільною, і, відповідно може бути скасована тільки цілком і повністю як не роздільна одиниця;
- згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець знімає арешт з майна боржника у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, вказана норма є імперативною та не потребує вибіркового застосування або додаткового її тлумачення, та у розрізі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язує державного виконавця зняти арешт з рахунків боржника у разі повного фактичного виконання;
- наявність арешту на майно в межах сум стягнення у виконавчих провадженнях, які були закінченні, штучно збільшує суму такого стягнення на суму у закінчених виконавчих провадженнях, що не відповідає критерію розумності, та, враховуючи те, що виконавче провадження № 64699447 виведено зі зведеного виконавчого провадження, постанова про накладення арешту на кошти божника не відповідає вимогам п. 8 розділу VIII Інструкції, а тому є незаконною та підлягає скасуванню;
- у разу зняття арешту з коштів на рахунках боржника саме по постанові №64699447 від 16.03.2021, права третіх сторін (інших стягувачів в рамках зведеного виконавчого провадження) ніяким чином не порушуються, оскільки в ході виконання зведеного виконавчого провадження №54674414 з метою забезпечення виконання рішень судів, постанову про арешт коштів було винесено у ВП №72310281 від 13.11.2024, ВП №74003316 від 21.03.2025, які були надані суду;
- виконавець, приймаючи повторні постанови про арешт коштів боржника (при наявних не скасованих/не знятих попередніх арештах), фактично задвоює/дублює забезпечення виконання рішення судів, відтак арешт коштів на рахунках ДП «Завод 410 ЦА» в банківських установах фактично перевищує суму зобов`язань боржника за зведеним виконавчим провадженням №54674414;
- виконавець своїми діями, накладаючи повторні арешти на рахунки, порушує засади співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями які передбачені ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», та норму ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено що - стягнення на майно боржника(в тому числі на кошти) звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця;
- судом не належним чином досліджено матеріали поданої скарги ДП «Завод 410 ЦА» та додані до неї клопотання/уточнення з додатками, які свідчать про протиправність оскаржуваних постанов, та, зокрема, той факт, що всі виконавчі провадження, які входили до складу зведеного в постанові про арешт коштів боржника 64699447 від 16.03.2021, наразі є виконаними фактично;
- ДП «Завод 410 ЦА» є об`єктом державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а також є об`єктом критичної інфраструктури. Внаслідок прийняття оскаржуваної постанови ДП «Завод 410 ЦА» позбавлене можливості вести нормальну господарську діяльність, оскільки позбавлене доступу до власних коштів, а також позбавлене можливості виконувати належним чином свої обов`язки під час дії військового стану;
- як вбачається з наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України №43 від 14.03.2023, ДП «Завод 410 ЦА» включено до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану;
- Закон України «Про виконавче провадження» встановлює певний порядок вчинення виконавчих дій та не надає виконавцю права вільного розсуду визначати «доцільно» чи «недоцільно» вживати їх взагалі. А тому він зобов`язаний вчиняти всіх необхідних заходів для повного та своєчасного виконання рішення суду відповідно до закону, а не крізь призму суб`єктивного сприйняття «доцільності» вирішувати питання: чи здійснювати виконання за виконавчим документом, чи ні.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 справа № 910/10608/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Мальченко А.О., Кравчук Г.А.
З урахуванням того, що апеляційна скарга надійшла безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 витребувати матеріали справи № 910/10608/19 у Господарського суду міста Києва, а розгляд питання щодо подальшого руху апеляційної скарги відкладено до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали 20.11.2025 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
У період з 17.11.2025 по 21.11.2025 судді Яценко О.В. та Мальченко А.О. брали участь у підготовці для підтримання кваліфікації у Національній школі суддів України.
Окрім цього, у період з 24.11.2025 по 27.11.2025 головуючий суддя Яценко О.В. перебувала на лікарняному.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/10608/19 залишено без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 ГПК України; надано скаржнику строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали, скаржник 15.12.2025 подав заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи чи органу державної виконавчої служби, або приватного виконавця під час виконання судового рішення судовий збір не справляється, відтак, судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/10608/19 не підлягає сплаті. В додатках до вказаної заяви міститься клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2025:
- клопотання Державного підприємства «Завод 410 ЦА» про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/10608/19 задоволено;
- поновлено Державному підприємству «Завод 410 ЦА» строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/10608/19;
- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/10608/19; 
- справу призначено до розгляду на 14.01.2026 о 10 год. 00 хв.
13.01.2026 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи № 910/10608/19 з огляду на оголошення простою на Державному підприємству «Завод 410 ЦА» з 12.01.2026 по 16.01.2026 у зв`язку з критичним пониженням температури, відсутністю опалення та електроенергії.
У судовому засіданні 14.01.2026 присутній представник Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 клопотання позивача про відкладення розгляду справи № 910/10608/19 задоволено; розгляд справи № 910/10608/19 відкладено на 05.02.2026 о 09:30 год. 
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Яценко О.В. на лікарняному у період з 19.01.2026 по 06.02.2026 судове засідання у призначений час не відбулось, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 розгляд апеляційної скарги Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/10608/19 призначено на 25.02.2026 о 13:10 год. 
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 № 09.1-08/739/26 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/10608/19 у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці у період з 23.02.2026 по 27.02.2026.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2026 справа № 910/10608/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Мальченко А.О., Тищенко О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2026 справу № 910/10608/19 прийнято до свого провадження визначеною колегією суддів (головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Мальченко А.О., Тищенко О.В.), розгляд апеляційної скарги Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/10608/19 призначено на 11.03.2026 об 11:30 год. 
Станом на 11.03.2026 до Північного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу, додаткових пояснень, інших клопотань від учасників справи не надходило.
Позивач та відповідач представників в судове засідання не направили.
Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників позивача та відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.
Під час розгляду справи представник Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) проти доводів апеляційної скарги заперечив.
Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзивів, інших письмових пояснень, заслухавши пояснення представника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, проте оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено і підтверджується матеріалами справи, відомостями, що містяться в Комп`ютерній програмі «ДСС», а також в ЄДРСР, наступне.
07.08.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства «Завод 410 ЦА» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ві Ей Груп» про відшкодування земельного податку у розмірі 1 475 555,42 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2019 у справі № 910/10608/19 позовні вимоги задоволено повністю: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ві Ей Груп» на користь Державного підприємства «Завод 410 ЦА» грошові кошти у розмірі 1 475 555,42 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 22 133,34 грн. 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2020 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2019 у справі № 910/10608/19 та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі; з Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ві Ей Груп» стягнуто 33 200,02 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
25.08.2020, на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2020, видано наказ (а.с. 10, т. 1).
03.03.2021 головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64699447 з примусового виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2020, на підставі наказу Господарського суду міста від 25.08.2020 № 910/10608/19 щодо стягнення з Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ві Ей Груп» 33 200,02 грн. судового збору за подання апеляційної скарги (а.с. 75-76, т. 1).
Відповідно до постанови Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.03.2021 виконавче провадження № 64699447 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 54674414, яке веде Солом`янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 81-82, т. 1).
Постановою Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.03.2021 ВП № 64699447 в зведеному виконавчому провадженні накладено арешт на грошові кошти Державного підприємства «Завод 410 ЦА» в АТ «Фінанси та кредит», ПАТ «ПУМБ», АКБ «Укрсоцбанк», ПАТ «ІНТЕРБАНК», АТ «Укрексімбанк», АБ «УКРГАЗБАНК», АТ «БТА БАНК», АТ «Державний ощадний банк України», АТ КБ «Приват банк», ПАТ «МТБ БАНК», що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в розмірі 2 561 965,62 грн. (а.с. 83-84, т. 1).
Постановою Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.04.2021 ВП № 64699447 у відповідності до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення знято арешт з коштів Державного підприємства «Завод 410 ЦА», що знаходяться на усіх рахунках в АБ «УКРГАЗБАНК», накладений постановою про арешт коштів ВП № 64699447 від 16.03.2021 (а.с. 87, т. 1).
Відповідно до постанови Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.04.2021 ВП № 64699447 виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста від 25.08.2020 № 910/10608/19 закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням (а.с. 88, т. 1).
Постановою Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.06.2021 ВП № 64699447 у відповідності до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення виконавче провадження № 64699447 з примусового виконання наказу Господарського суду міста від 25.08.2020 № 910/10608/19 виведено із зведеного виконавчого провадження № 54674414, яке веде Солом`янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 89-90, т. 1).
Державне підприємство «Завод 410 ЦА» звернулось з відповідною заявою до Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо зняття арештів по вище вказаному виконавчому провадженню. Згідно відповіді Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 07.07.2025 заявника повідомлено, що підстав для зняття арешту з усіх коштів що містяться на рахунках в банківських установа саме за постановами № 64699447 від 16.03.2021 - немає, оскільки зведене виконавче провадження діюче, та не всі рішення виконані в повному обсязі (а.с. 8, т.1).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/10608/19 скаргу Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на дії/бездіяльність державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задоволено частково.
Позиції сторін детально викладені вище.

Конституційний Суд України у рішенні від 15.05.2019 року № 2-рп (ІІ)/2019) наголосив, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист: невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.
Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності виконавців.
Порядок оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання рішення господарського суду визначено ст.ст. 339-345 ГПК України.
Ст. 339-1 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Відповідно до ч. 1 ст. 340 ГПК України скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.
У постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №2-356/12, від 03 листопада 2021 року у справі №161/14034/20, від 22 грудня 2021 року у справі №645/6694/15, Верховний суд прийшов до висновку, що бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту з майна є триваючим правопорушенням, а тому оскаржується в будь-який час шляхом подання скарги в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом. 
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Закону учасниками виконавчого провадження є, зокрема, виконавець, сторони (стягувач і боржник), представники сторін.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону).
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Згідно з ч. 3 ст. 39 Закону у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-18, 19-1 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.
Отже, підставою закінчення виконавчого провадження відповідно до положень цієї норми є факт виконання рішення суду у повному обсязі таким чином, як визначено відповідно до виконавчого документа. При цьому про закінчення виконавчого провадження з указаних підстав приймається мотивована постанова, яка має містити обставини, що свідчать про фактичне виконання судового рішення та засоби їхнього встановлення (постанова Верховного Суду від 13.05.2020 у справі № 904/1209/18, від 16.01.2025 по справі № 580/1226/24).
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 30 Закону передбачені особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання державного виконавця кількох виконавчих документів щодо одного боржника, за змістом якої виконавче провадження здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.
Таким чином, у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.
Виконуючи рішення суду, виконавець накладає арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, накладення арешту на грошові кошти боржника шляхом винесення відповідної постанови є не правом, а обов`язком виконавця.
Згідно з абзацами 1, 2, 3 п. 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (далі - Інструкція, тут і надалі далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.
У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.
Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).
Відповідно до п. 15 розділу ІІІ Інструкції об`єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу.
Відповідно до абз. 2 п. 8 Розділу VIII Інструкції за зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.
Отже, при виконані кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника в рамках зведеного виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний накласти арешт на грошові кошти боржника на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. При цьому, арешт грошових коштів боржника на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням здійснюється державним виконавцем в порядку та строки, визначені ч. 2 ст. 13, ч. 4 ст. 48, та ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна боржника шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника.
У незакінченому виконавчому провадженні виконавець знімає арешт з майна боржника у випадках, визначених ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», з-поміж яких: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Пунктом 16 розділу ІІІ Інструкції визначено, що за наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що у разі існування зведеного виконавчого провадження (об`єднання кількох проваджень щодо одного боржника) всі виконавчі дії примусового характеру вчиняються виконавцем виключно в рамках цього зведеного провадження, а не окремо по кожному виконавчому документу, а відтак, всі постанови (про арешт коштів, майна, розшук тощо) виносяться саме в рамках зведеного виконавчого провадження. 
За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.
Суд зазначає, що у разі наявності єдиного суб`єкта примусового виконання (державного виконавця) закон визначав єдиний порядок проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні, зокрема, арешт накладається з урахуванням всіх виконавчих документів. Тобто стягнення відбувається одночасно за всіма виконавчими документами (така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 160/21596/21, у постанові Верховного Суду від 02.09.2022 у справі № 910/10965/17).
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 02.09.2022 у справі № 910/10965/17 у разі наявності єдиного суб`єкта примусового виконання (державного виконавця) закон визначав єдиний порядок проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні, зокрема, арешт накладається з урахуванням всіх виконавчих документів. Тобто стягнення відбувається одночасно за всіма виконавчими документами.
Отже, у даному випадку постанова про арешт коштів боржника від 16.03.2021 (як вбачається зі змісту цієї постанови) фактично винесена в межах зведеного виконавчого провадження № 54674414, оскільки вказаною постановою накладено арешт на грошові кошти Державного підприємства «Завод 410 ЦА» в АТ «Фінанси та кредит», ПАТ «ПУМБ», АКБ «Укрсоцбанк», ПАТ «ІНТЕРБАНК», АТ «Укрексімбанк», АБ «УКРГАЗБАНК», АТ «БТА БАНК», АТ «Державний ощадний банк України», АТ КБ «Приват банк», ПАТ «МТБ БАНК», що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в розмірі 2 561 965,62 грн., в тому числі і при примусовому виконанні наказу № 910/10608/19, виданого 25.08.2020 Господарським судом міста Києва, про стягнення з ДП «Завод 410 ЦА» на користь ТОВ «ВІ ЕЙ ГРУП» 33 200,02 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
З матеріалів справи № 910/10608/19 вбачається, що зведене виконавче провадження № 54674414 про стягнення заборгованості з Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на користь різних фізичних та юридичних осіб перебуває на виконанні у Солом`янському РВДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ). Доказів іншого матеріали справи не містять.
Зі змісту скарги ДП «Завод 410 ЦА» вбачається, що скаржник просить суд визнати протиправною бездіяльність виконавця, яка полягає у незнятті арешту з коштів на його рахунках по постанові № 64699447 від 16.03.2021, зобов`язати виконавця зняти арешт з коштів скаржника, який був накладений вказаною постановою.
Отже, фактично скаржник просить визнати протиправною бездіяльність виконавця щодо незняття арешту з коштів, арешт на які було накладено в рамках зведеного виконавчого провадження.
Колегія суддів зазначає про те, що той факт, що постановою Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.06.2021 ВП № 64699447 у відповідності до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення виконавче провадження № 64699447 з примусового виконання наказу Господарського суду міста від 25.08.2020 № 910/10608/19 виведено із зведеного виконавчого провадження № 54674414, яке веде Солом`янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), не спростовує того, що скаржником оскаржуються дії виконавця, вчинені в межах саме зведеного виконавчого провадження.
З цього приводу колегія суддів звертає увагу на висновки, зроблені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №660/612/16-ц:
«Проаналізувавши вказані норми, можна зробити висновок, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.
Також існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням.
Суд такими повноваженнями не наділений.
Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.
У запереченнях на скаргу, а також в апеляційній та касаційній скаргах Великоолександрівський РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області звертав увагу на ту обставину, що оскаржувані виконавчі дії вчинялися на виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконавчі листи, видані на виконання рішень Нововоронцовського районного суду Херсонської області, ухвалених у порядку цивільного судочинства, та наказ, виданий на виконання рішення Господарського суду Херсонської області, ухваленого у порядку господарського судочинства.
Суд апеляційної інстанції надав оцінку вказаному доводу, зазначивши, що у зведеному виконавчому провадженні об`єднані виконавчі провадження щодо виконання дев`яти судових рішень, а скарга розглянута лише в частині, яка стосується виконання саме рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства.
Погодитися з таким висновком не можна, оскільки за зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.
Такий висновок апеляційного суду закріплює правову невизначеність щодо порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця при виконанні зведеного виконавчого провадження і зобов`язує учасників виконавчого провадження одні й ті самі рішення, дії чи бездіяльність ДВС, виконавця чи приватного виконавця оскаржувати в судах різних юрисдикцій. При цьому порушується єдність зведеного виконавчого провадження, вилучаються окремо виконавчі документи, оскільки вони розглядаються окремо від зведеного виконавчого провадження, а такі дії можливі лише за наявності підстав для завершення виконавчого провадження і є компетенцією виконавця, у провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження.
Водночас статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.
Відповідно до частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Разом з тим у частині п`ятій вказаної статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.
Тобто частина п`ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.
Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, Велика Палата Верховного Суду вважає, що в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.»
Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.09.2018 у справі № 906/530/17, від 17.10.2018 у справі № 927/395/13 та у справі № 5028/16/2/2012, від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17, від 13.02.2019 у справі № 808/2265/16 та від 10.04.2019 у справі № 908/2520/16.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Таким чином, оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів і підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Як встановлено вище, арешт на грошові кошти по постанові № 64699447 від 16.03.2021 в межах зведеного виконавчого провадження накладено внаслідок невиконання рішення за декількома виконавчими документами, окрім наказу Господарського суду міста Києва № 910/10608/19 від 25.08.2020, зокрема:
- виконавчий лист Солом`янського районного суду міста Києва № 760/25674/17 від 13.03.2018;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/16199/18 від 05.06.2019;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/5683/19 від 27.12.2019;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/11166/19 від 02.12.2019;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/16199/18 від 05.06.2019;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/8379/20 від 16.09.2020;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/12715/20 від 08.12.2020;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/15055/19 від 06.11.2020;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/9192/20 від 25.08.2020;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/8559/20 від 24.09.2020;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/4125/20 від 26.06.2020;
- постанова Солом`янського РДВС у місті Києві № 63353113 від 20.10.2020;
- постанова Солом`янського РДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) № 63353113 від 20.10.2020;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/6367/20 від 08.10.2020;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/4125/20 від 20.10.2020;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/6972/20 від 16.09.2020;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/1547/20 від 19.10.2020;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/478/20 від 07.08.2020;
- наказ Господарського суду міста Києва № 910/2916/20 від 07.08.2020.
Відтак, фактично, в межах вказаної постанови накладено арешт на кошти боржника внаслідок невиконання рішень в межах інших справ, зокрема і невиконання в добровільному порядку виконавчого листа Солом`янського районного суду міста Києва № 760/25674/17 від 13.03.2018.
Солом`янський районний суд міста Києва - це загальний суд першої інстанції, юрисдикція якого поширюється на цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення.
Господарський суд міста Києва - це місцевий спеціалізований суд першої інстанції, що розглядає господарські спори.
З викладеного вбачається, що постанова № 64699447 від 16.03.2021, винесена в рамках зведеного виконавчого провадження, стосується виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.
Слід зауважити і на тому, що результат розгляду цієї скарги матиме правові наслідки для всіх стягувачів у межах зведеного виконавчого провадження ВП № 54674414 з виконання рішень суду, ухвалених за правилами різних юрисдикцій.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що:
- у відповідності до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень стосовно одного боржника здійснюється у рамках зведеного виконавчого провадження;
- постанова про арешт коштів боржника від 16.03.2021 винесена в межах зведеного виконавчого провадження № 54674414;
- скаржником оскаржується бездіяльність виконавця, яка полягає у незнятті арешту з коштів на його рахунках по постанові № 64699447 від 16.03.2021, арешт на які було накладено в рамках зведеного виконавчого провадження,
- Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про необхідність оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у порядку адміністративного судочинства,
скарга Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на дії/бездіяльність державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
За таких обставин, у даному випадку є правові підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, згідно з яким господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч. 2 ст. 278 ГПК України).
Отже, враховуючи, що судом першої інстанції порушено правила юрисдикції господарських судів, визначені ст. 20 ГПК України, вказане є обов`язковою для скасування ухвали суду у цій справі.
Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореної ухвали судом першої інстанції мале місце неправильне застосування норм процесуального права, тому ухвала Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/10608/19 підлягає скасуванню, провадження у справі за скаргою Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на дії/бездіяльність державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закривається на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Враховуючи те, що в апеляційній скарзі заявник просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, а колегія суддів встановила наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та закриття провадження по справі, апеляційна скарга Державного підприємства «Завод 410 ЦА» задовольняється частково.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 231, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/10608/19 задовольнити частково.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/10608/19 скасувати.
3. Провадження у справі № 910/10608/19 за скаргою Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на дії/бездіяльність державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закрити.

Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 12.03.2026

Головуючий суддя О.В. Яценко 

Судді О.В. Тищенко

А.О. Мальченко