УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 461/5014/24
провадження № 61-4521ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., 
Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу Львівської міської ради на ухвалу Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року у справі за позовом керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфатеррабуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Віта Девелопмент», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство культури України, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, про припинення речових прав, усунення перешкод у користуванні землею,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2024 року керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся до суду 
з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфатеррабуд» (далі - ТОВ «Альфатеррабуд»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Віта Девелопмент» (далі - ТОВ «Віта Девелопмент»), ОСОБА_1 , 
ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про припинення речових прав, усунення перешкод у користуванні землею.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2025 року позов задоволено.
Припинено володіння ТОВ «Альфатеррабуд», об`єктами нерухомого майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 .
Припинено володіння ОСОБА_1 об`єктом нерухомого майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 893059346101.
Припинено володіння ОСОБА_2 об`єктами нерухомого майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 888213046101.
Припинено володіння ОСОБА_3 об`єктом нерухомого майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 888191546101.
Припинено володіння ТОВ «Віта Девелопмент», об`єктами нерухомого майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 888098246101.
Зобов`язано ТОВ «Альфатеррабуд», усунути перешкоди Львівській міські раді у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,01627 га на АДРЕСА_1 шляхом знесення за власний рахунок самочинного будівництва - багатоквартирного житлового будинку з нежитловими будівлями.

Не погоджуючи із вказаним рішенням, ТОВ «Альфатеррабуд» подало до суду апеляційну скаргу.
17 лютого 2026 року ТОВ «Альфатеррабуд» подало клопотання про призначення комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року клопотання ТОВ «Альфатеррабуд» задоволено.
Призначено у справі № 461/5014/24 судову комплексну будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу.
На час проведення експертизи зупинено провадження у справі.
06 квітня 2026 року Львівська міська рада через підсистему «Електронний Суд» направила до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неправомірно зупинив провадження у справі, порушивши вимоги статей 251, 252 ЦПК України. Крім цього, заявник вважає, що зупинення провадження у зв`язку з проведення експертизи є не обов`язком суду, а правом, при реалізації якого, суду слід навести обґрунтовані мотиви необхідності вчинення такої процесуальної дії. Суд апеляційної інстанції не вказав, з`ясування яких обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, потребує спеціальних знань та не визначив конкретних підстав проведення експертизи.
Щодо оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 26 лютого 
2026 року в частині призначення експертизи, слід зазначити наступне.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
Враховуючи те, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції про призначення експертизи відсутня в переліку судових рішень, які підлягають оскарженню у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської міської ради на ухвалу Львівського апеляційного суду від 26 лютого 2026 року в частині призначення експертизи у цій справі слід відмовити.
Щодо оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 26 лютого 
2026 року в частині зупинення провадження слід зазначити таке.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
За правилом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Ухвала суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі не є процесуальним рішенням, яким закінчено розгляд справи.
Відповідно до положень частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (частина друга статті 103 ЦПК України).
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи, провадження у відповідності до пункту 9 частини першої статті 253 ЦПК України зупиняється на час проведення експертизи.
Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті до з`ясування обставин, що мають значення для справи, які можуть бути встановлені лише експертом.
Ураховуючи те, що оскаржуваною ухвалою суду апеляційної інстанції призначено комплексну будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, а для проведення експертизи матеріали справи направляються до експертної установи, і в цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, апеляційний суд у цьому випадку обґрунтовано скористався своїм правом, наданим йому процесуальним законом (частиною першою статті 252 ЦПК України), зупинити провадження 
у справі.
При цьому доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення клопотання позивача про призначення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, що знаходиться за межами повноважень суду касаційної інстанції.
Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом положень статтей 252, 253 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення.
Ураховуючи наведене, Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження щодо оскарження ухвали Львівського апеляційного суду 
від 26 лютого 2026 року в частині зупинення провадження на час проведення експертизи у справі на підставі частини четвертої 
статті 394 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської міської ради на ухвалу Львівського апеляційного суду 
від 26 лютого 2026 року у справі за позовом керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфатеррабуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Віта Девелопмент», 
 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство культури України, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, про припинення речових прав, усунення перешкод у користуванні землею.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко
О. М. Ситнік
І. М. Фаловська