ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
17.02.2026	Справа № 910/14967/25	

За позовом Національного банку України (м. Київ) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вап-Капітал" (м. Київ) 
про стягнення 9 465,26 грн,
Суддя Ващенко Т.М.
Секретар судового засідання Шаповалов А.М.
Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАП-КАПІТАЛ" про стягнення 9 465,26 грн заборгованості за Договором про надання послуг №526/64698 від 04.07.2017 з яких: 8 180, 87 грн заборгованості, 76,26 грн інфляційних втрат, 106,60 грн 3% річних та 1 101,53 грн пені. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 відкрито провадження у справі №910/14967/25, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).
Означена ухвала була вручена відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа.
Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подав; будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача не надходило.
Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
При цьому з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.
09.02.2026 від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням правління Національного банку України від 03.01.2017 № 2-рш затверджено Публічну пропозицію Національного банку України на укладення Єдиного договору банківського обслуговування та надання інших послуг Національним банком, які розміщено на сторінці офіційного інтернет-представництва Національного банку України за адресою https://www/bank.gov.ua та на офіційному веб порталі парламенту України за адресою https://zakon.rada.gov.ua .
Ця публічна пропозиція із всіма додатками до неї, у тому числі оформлена Клієнтом заява про приєднання, умови надання послуг, тарифи, затверджені розпорядчими актами Національного банку, а також будь-які інші договори та угоди, що укладаються на підставі цього Договору, разом складають єдиний документ - Єдиний договір банківського обслуговування та надання інших послуг Національним банком України (далі - Договір), що визначено у п. 5 розділу І Публічної пропозиції. 
04.07.2017 на підставі заявки № 526/64698 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вап-Капітал" було приєднано до умов Договору щодо надання послуг системою електронної пошти Національного банку з 25.09.2017 (ідентифікатор в системі електронної пошти НБУ - U1YQ). 
Пунктом 9 розділу ІІ Договору встановлено, що Клієнт погоджується, що в результаті акцептування Публічної пропозиції (укладення цього Договору) для всіх договорів про надання послуг, передбачених цим Договором, які були укладені між Клієнтом та Національним банком України, припиняється на підставі статті 604 Цивільного кодексу України. Подальше обслуговування здійснюється на підставі цього Договору. 
Відповідно до п. 13 розділу ІІ Договору, підписанням Заявки про приєднання Клієнт беззастережно підтверджує, що на час укладання цього Договору, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма його умовами, а також безумовно стверджує, що не позбавляється будь-яких прав, які має звичайно, а цей Договір не містить умов, які є для нього обтяжливими в будь-якому сенсі. 
Акцептуючи цю Публічну пропозицію, клієнт погоджується, що НБУ має право в будь-який час в односторонньому порядку вносити зміни до цього Договору, повідомляючи про це Клієнта офіційним опублікуванням тексту таких змін та нової редакції цього договору на сторінці офіційного Інтернет-представництва Національного банку. З часу набрання чинності зміни стають невід`ємною частиною цього договору та обов`язковими до виконання Сторін. Час опублікування на сторінці офіційного представництва Національного банку є моментом ознайомлення Клієнта з текстом таких змін та погодження ним цих змін (п. 14 розділу ІІ Договору).
Відповідно до пп.1-3 п. 3 розділу 3.3. статті 3 розділу ІІІ Договору, Національний банк: 1) надає доступ КЛІЄНТУ до системи ЕП та/або забезпечує підключення КЛІЄНТА до інформаційної мережі Національного банку за формою, наведеною в додатку 6 до цього Договору; 2) здійснює підключення КЛІЄНТА до системи ЕП і забезпечує передавання інформації засобами системи ЕП до/від КЛІЄНТА згідно з розпорядком роботи вузла системи ЕП Національного банку та за умови функціонування каналів зв`язку; 3) здійснює підключення КЛІЄНТА до інформаційної мережі Національного банку відповідно до вимог Національного банку;
Тарифи за надані послуги визначаються відповідною постановою Правління Національного банку, є обов`язковими для обох Сторін і не потребують попереднього погодження. У разі внесення Національним банком змін до тарифів плата за послуги, надані за цим Договором, змінюється з дня набрання чинності цими змінами (п.5 ст.2 розділу ІІІ Договору).
Пунктом 8 п.3 статті 3 розділу ІІІ Договору передбачено, що КЛІЄНТ здійснює оплату послуг, наданих Національним банком, відповідно до вимог статті 5 розділу III цього Договору.
Відповідно до п. 2 ст. 5 розділу ІІІ Договору, Національний банк/депозитарій щомісяця до 26 числа надсилає КЛІЄНТУ/депозитарній установі засобами електронної пошти Національного банку та/або шляхом надсилання електронною поштою на електронну адресу КЛІЄНТА/депозитарної установи, зазначену в Заяві про приєднання/анкеті рахунку в цінних паперах (у випадках, передбачених законодавством), акт про надані послуги за розрахунковий період (далі - акт) згідно з тарифами Національного банку/депозитарію. Сторони погодили, що підписання акта може здійснюватися власноручно в паперовій формі або з використанням кваліфікованого електронного підпису в електронній формі. У разі оформлення акта в паперовій формі Національний банк/депозитарій надсилає до п`ятого числа наступного місяця КЛІЄНТУ/депозитарній установі акт, підписаний уповноваженою особою/уповноваженими особами Національного банку/депозитарію, засобами поштового зв`язку на адресу КЛІЄНТА/депозитарної установи, зазначену в Заяві про приєднання/анкеті рахунку в цінних паперах як адресу для поштових відправлень, або, якщо така адреса не зазначена КЛІЄНТОМ/депозитарною установою, - на адресу місцезнаходження КЛІЄНТА/депозитарної установи або в інший прийнятний для Національного банку/депозитарію спосіб, визначений КЛІЄНТОМ/депозитарною установою в Заяві про приєднання/анкеті рахунку в цінних паперах.
Початком розрахункового періоду за послугами є дата попереднього акта виконаних робіт (акта про надання послуг) або дата набрання чинності договором про надання таких послуг. Кінець розрахункового періоду встановлюється на 23 календарний день кожного місяця. Якщо 24 календарний день місяця припадає на вихідний або святковий день, то кінець розрахункового періоду переноситься на день, що передує останньому робочому дню до 24 календарного дня місяця. Розрахунок за надані послуги за неповний робочий місяць (укладення, розірвання договору) здійснюється за фактично наданий обсяг послуг/відпрацьовані дні місяця, якщо інший порядок розрахунку не встановлений статтею 3 Умов надання послуг розділу IІІ цього Договору та/або тарифами Національного банку/депозитарію. 5. КЛІЄНТ/депозитарна установа має здійснити оплату на підставі отриманого акта (у тому числі пені) до першого числа наступного місяця або письмово подати свої зауваження/заперечення щодо акта. У разі неподання зауважень/заперечень щодо акта КЛІЄНТОМ/депозитарною установою в зазначений строк послуги є прийнятими в повному обсязі і такими, що підлягають оплаті, а акт таким, що підписаний обома Сторонами (пп. 4,5 ст. 5 розділу ІІІ Договору). 
Відповідно до таблиці 2 розділу ІІ Тарифів на організаційні послуги та інші види послуг (операцій), що надаються Національним Банком України, щомісячна абонентська плата за доступ замовника до інформаційної мережі Національного банку виділеними каналами зв`язку для банків та інших установ (організацій) становить 2 400,00 грн (без ПДВ); щомісячна плата за обслуговування замовника в системі електронної пошти Національного банку в разі вузлового підключення або клієнтського підключення (до 5 клієнтів включно) для банків та інших установ (організацій) становить 3 200,00 грн (без ПДВ). 
Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України ).
Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Приписами частини 2 цієї статті визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За умовами частини 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, Банк на виконання умов Договору в період з 24.03.2025 по 22.05.2025 надав відповідачу послуги на загальну суму 8 180,87 грн, що підтверджується Актами №432009966 від 24.04.2025 та № 4320099898 від 23.05.2025.
На виконання умов Договору позивачем складалися та направлялися на адресу відповідача відповідні Акти №432009966 від 24.04.2025 та № 4320099898 від 23.05.2025, копії яких позивачем додано до позовної заяви.
Проте відповідачем такі акти підписано не було, вартість наданих позивачем послуг за Договором не сплачено, внаслідок чого у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 8 180,87 грн.
Підпунктом 4 п. 4 ст. 6 розділу ІІІ Договору передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення оплати наданих послуг КЛІЄНТ сплачує Національному банку: суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних із простроченої суми; пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно перерахованих коштів за кожний день прострочення.
Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).
Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.
Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. 
Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").
Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором позивач також нарахував та пред`явив до стягнення також: 76,26 грн інфляційних втрат, 106,60 грн 3% річних та 1 101,53 грн пені. 
Перевіривши надані позивачем розрахунки сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив їх правильність, арифметичну вірність та відповідність умовам Договору і вимогам чинного законодавства України.
За змістом частини 3 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАП-Капітал" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26; ідентифікаційний код 38315548) на користь Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9; ідентифікаційний код 00032106) 8 180 (вісім тисяч сто вісімдесят) грн 87 грн заборгованості, 76 (сімдесят шість) грн 26 коп. інфляційних втрат, 106 (сто шість) грн 60 коп. 3% річних, 1 101 (одну тисячу сто одну) грн 53 коп. пені та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору. 
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко