ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/43862/24 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,
суддів: Карпушової О.В., Файдюка В.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного від 30 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунального некомерційного підприємства «Славутицька міська лікарня», Управління соціального захисту населення Деснянського району міста Києва, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунального некомерційного підприємства «Славутицька міська лікарня», Управління соціального захисту населення Деснянського району міста Києва, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не продовження з 12.08.2024 строку дії наданої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному, ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 невідкладно продовжити строк дії наданої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному, ОСОБА_1 з оформленням продовження строку її дії, починаючи з 12.08.2024;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести відомості в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період за номером НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 видати Довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ), з підстави положення пункту 5 частини 1 статі 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII »;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 замінити військово-обліковий документ НОМЕР_3 військовозобов`язаному запасу ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ), шляхом створення та видачі у паперовій формі з зазначенням підстави про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, відповідно п.п.14 та 18 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів та вимоги пункту 10 додатку №1 цього Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 559;
- визнати протиправною дію ІНФОРМАЦІЯ_1 з направлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 , 11.07.2024 на медичний огляд ВЛК РТЦК та СП в КНП «Славутицька міська лікарня», при незавершеному строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.
Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він має право на відстрочку від мобілізації на підставі пункту 5 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особа, яка виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років.
Також позивач зазначає про протиправність рішення відповідача від 11.07.2024 про направлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 на медичний огляд ВЛК РТЦК та СП в КНП «Славутицька міська лікарня», оскільки відповідачем порушено процедуру направлення на медичний огляд, а також відповідач не звернув увагу на ту обставину, що строк дії відстрочки на військову службу під час мобілізації 11.07.2024 не завершився.
Рішенням Київського окружного адміністративного від 30 червня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.07.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 та не прийняття рішення в порядок та спосіб, встановлений у Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 замінити військово-обліковий документ НОМЕР_3 військовозобов`язаному запасу ОСОБА_1 шляхом створення та видачі у паперовій формі з зазначенням підстави про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, відповідно підпунктів 14 та 18 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів та вимоги пункту 10 додатку №1 цього Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 з направлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 11.07.2024 на медичний огляд ВЛК РТЦК та СП в КНП «Славутицька міська лікарня», при незавершеному строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд (вимоги прохальної частини апеляційної скарги в редакції з урахуванням заяви про усунення стилістичної описки в заяві про усунення недоліків від 15.08.2025):
- 5А) змінити судове рішення в частині 2 резолютивної частини рішення (« 2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 30.07.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та не прийняття рішення в порядок та спосіб, встановлений у Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560») задоволенням позовних вимог:
5.1(за нумерацією апеляційної скарги): Визнати протиправною триваючу бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не оформлення рішення з продовження строку дії наданої 05.07.2024 року відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному, ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ), починаючи з 12.08.2024 року, в порядок та спосіб, встановлений у Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560;
та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 невідкладно продовжити строк дії наданої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному, ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) оформленням продовження відстрочки, починаючи з 12.08.2024 року, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів за номером 171120201362168900009 ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) інформації про зміну дати закінчення дії відстрочки на строк, установлений відповідним Указам Президента України про продовження строку проведення мобілізації, але не більш як до настання обставин, за яких ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) втрачає законні підстави для відстрочки;
та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 видати довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ), з підстави положення пункту 5 частини 1 статі 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII»;
5Б) Скасувати судове рішення в частині 5 резолютивної частини рішення (« 5. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити») і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині задоволенням позовних вимог:
5.2 Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 , які полягають у відкриті адміністративного провадження для притягнення до адміністративної відповідальності за підставою ст.210 КУпАП і внесення запису до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в обліковий № 171120201362168900009 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) недостовірних службових даних про порушення правил військового обліку, розшук ТЦК та СП та Звернення до Нацполіції, а також полягають у невнесені в одноденний термін з дня надходження відповідного рішення військово-лікарської комісії запису даних щодо придатності військовозобов`язаного ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) до проходження військової служби під час мобілізації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в обліковий № 171120201362168900009 військовозобов`язаного ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 );
і закрити провадження ІНФОРМАЦІЯ_4 по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за ст.210 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення і закінчення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (ч.ч.1 та 7 ст.247 КУпАП);
та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) шляхом виключення з цього Реєстру недостовірних службових даних про порушення правил військового обліку, розшук ТЦК та СП та Звернення до Нацполіції щодо ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 );
і зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 невідкладно внести достовірні відомості в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів за номером НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) про проведений йому медогляд ВЛК 31.01.2025 року.
5.3 Визнати протиправним звернення ІНФОРМАЦІЯ_4 до Національної поліції, щодо доставлення ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складення протоколу про адміністративне правопорушення з притягненням до адміністративної відповідальності за ст.210 КУпАП і скасувати це Звернення,
та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 невідкладно направити повідомлення до Головного управління Національної поліції України у Київській області для залишення первісного Звернення про доставлення ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) до ТЦК та СП без виконання,
і зобов`язати Головне управління Національної поліції України у Київській області внести відомості про стан виконання первісного звернення відповідача про доставлення ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) внесенням запису про залишення первісного звернення відповідача без виконання до інформаційної підсистеми «Облік звернень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України про призовників, військовозобов`язаних, резервістів» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом здійснено неефективний захист порушеного права позивача на продовження строку дії наданої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
До суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 до суду 15 серпня 2025 року надійшли доповнення до апеляційної скарги.
Щодо поданих доповнень до апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 303 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.
Враховуючи, що винятків з цього правила закон не встановлює, позивач мав право подати доповнення до апеляційної скарги в межах строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
З матеріалів справи (підсистеми «Електронний суд») вбачається, що оскаржуване рішення суду прийнято судом 30.06.2025 та отримано позивачем 30.06.2025 о 21:40, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.3, а.с.83).
Однак, вказані доповнення до апеляційної скарги апелянтом подано до суду лише 15.08.2025, однак строк на подання доповнень до апеляційної скарги згідно частини першої статті 303 Кодексу адміністративного судочинства України закінчився 31.07.2025.
З моменту отримання рішення суду 30.06.2025 до моменту, коли апелянт подав такі доповнення до апеляційної скарги, пройшло більше одного місяця.
Щодо заявленого апелянтом клопотання про поновлення строку для доповнення апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що апелянт не зазначає жодних поважних причин та підстав для поновлення процесуального строку, а лише просить поновити строк.
Отже, оскільки доповнення до апеляційної скарги подано поза межами такого строку та доводів щодо необхідності доповнень до апеляційної скарги, а також поновлення строку для подання доповнення до апеляційної скарги, в порушення частини першої статті 303 Кодексу адміністративного судочинства України апелянт не навів, ці доповнення колегією суддів не приймаються та не розглядаються під час апеляційного перегляду справи у зв`язку із відсутністю поважних причин пропуску строку на подання доповнення до апеляційної скарги.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та встановлено строк, протягом якого учасники справи можуть подати відзив на апеляційну скаргу разом з доказами його надсилання (надання) іншим учасникам справи та заперечення проти заяв і клопотань, якщо такі містяться в апеляційній скарзі.
Від представника ІНФОРМАЦІЯ_6 до суду 22.09.2025 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Від ОСОБА_1 до суду 24.09.2025 надійшла заява про долучення доказів. Також позивачем до суду 27.10.2025 подано клопотання про долучення доказів.
Розглянувши подані заяву та клопотання, колегія суддів приймає їх до уваги під час розгляду апеляційної скарги.
Також від апелянта до суду апеляційної інстанції 24.11.2025 надійшли доповнення до апеляційної скарги у зв`язку із зміною законодавства. Крім того, доповнення до апеляційної скарги подано також 06.02.2026.
Враховуючи вимоги частини першої статті 303 Кодексу адміністративного судочинства України, ці доповнення колегією суддів не приймаються та не розглядаються під час апеляційного перегляду справи, оскільки подані поза межами строку, який встановлений статтею 303 Кодексу адміністративного судочинства України.
Інші учасники процесу своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Після надходження матеріалів справи до суду (23 лютого 2026 року) та передані судді-доповідачу 24 лютого 2026 року, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до копії довідки ІНФОРМАЦІЯ_7 від 05.07.2024 № 3613 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі абзацу 5 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як такий, що виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років на строк до 11 серпня 2024 року.
Дані відомості також містяться у витязі з «Резерв +».
Позивач 30.07.2024 звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про оформлення продовження відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період та зміни військово-облікового документа.
ОСОБА_1 15.08.2024 повторно звернувся до відповідача із заявою про повторне надання копій документів та про надання відповіді за адресою місця тимчасового проживання (перебування) відповіді на заяву з оформлення продовження терміну дії наданої відстрочки.
Листом від 20.08.2024 №4821 відповідачем надіслано позивачу повідомлення про повернення пакету доданих до заяви про повторне надання копій документів та про надання відповіді за адресою місця тимчасового проживання (перебування) відповіді на заяву з оформлення продовження терміну дії наданої відстрочки.
Підставою повернення документів стало відсутність в пакеті документів копії військово-облікового документа з відміткою про перебування на військовому обліку та не відповідність заяви вимогам постанови КМУ від 16.05.2024 № 560.
Позивач 20.08.2024 повторно звернувся до відповідача із заявою про оформлення продовження терміну дії наданої відстрочки (вх. № Н-1272 від 06.09.2024).
Листом від 11.09.2024 № 5069 ІНФОРМАЦІЯ_9 повідомив заявника, що раніше в наданому ним пакеті документів відсутня копія військово-облікового документа з відміткою про перебування на військовому обліку та заява не відповідала вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.
Також у наведеному листі позивачу роз`яснено порядок військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном та запропоновано для зміни військово-облікового документа прибути особисто до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку.
Додатково повідомлено, що 20.08.2024 повернуто пакет документів з метою доопрацювання зазначених недоліків в пакеті документів на адресу місця реєстрації, який надісланий 15.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 засобами поштового зв`язку.
ОСОБА_1 вважає, що відповідачем порушено його права та охоронювані законом інтереси, з огляду на що звернувся до суду з метою їх захисту та відновлення.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закону №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.
Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу.
Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, яка триває по даний час. Пунктом 8 цього Указу встановлено, місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку: 1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини; 2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України; 3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.
Згідно частини десятої статті 1 Закону №2232-XII, громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до статті 1 Закону №3543-XII, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Частиною другою статті 4 Закону №3543-XII визначено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 4 Закону №3543-XII, вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону №3543-XII, громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.
З матеріалів справи вбачається, що позивач вважає, що він має право на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно п.5 частини першої статті 23 Закону №3453-ХІІ як особа, яка виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років.
Колегія суддів зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання заяви від позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права повинен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в такому.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до відповідача з заявою про оформлення продовження відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період та зміни військово-облікового документа від 30.07.2024 (отримана останнім 01.08.2024), повторними заявами від 15.08.2024 та від 20.08.2024 (т.1, а.с.62, 102, т.2, зв.а.с.76-77).
Натомість в матеріалах справи наявний лист від 20.08.2024 № 4821, яким відповідачем надіслано позивачу повідомлення про повернення пакету доданих до заяви про повторне надання копій документів та про надання відповіді за адресою місця тимчасового проживання (перебування) відповіді на заяву з оформлення продовження терміну дії наданої відстрочки. Щодо зміни військово-облікового документа запропоновано особисто прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку (т.1, а.с.196).
Також в матеріалах справи міститься лист від 11.09.2024 № 5069 відповідача, який, в розумінні положень Порядку № 560 не є ані рішенням про надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, ані рішенням щодо відмови у її наданні (т.2, а.с.199-200).
Колегія суддів зазначає, що вищевказані листи відповідача носять інформативний характер, однак в них не міститься відмови у наданні відстрочки, тобто відповідач в установленому чинним законодавством порядку не розглянув по суті заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному та не прийняв за результатами її розгляду одного із передбачених Порядком №560 рішень.
У даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.
Отже, відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
У постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі №342/158/17 зазначено, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу чи його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону (або ж іншого нормативно-правового регулювання) віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 23.12.2021 по справі №480/4737/19 та від 08.02.2022 по справі №160/6762/21, ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
Оскільки відповідач належним чином не розглянув заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та не прийняв будь-яке рішення, яке б породжувало для позивача юридичні наслідки, то суд першої інстанції в контексті спірних правовідносин правильно визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.07.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному та не прийняття рішення в порядок та спосіб, встановлений у Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 щодо цієї позовної вимоги заперечує в частині застосування судом вислову «надання відстрочки», оскільки відповідно до предмета спору правильно зазначити саме «продовження строку дії наданої відстрочки» на підставі його заяви від 30.07.2024.
Апеляційний суд відхиляє такі аргументи заявника про формальність оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки допущена судом в тексті описка жодним чином не впливає на висновки суду та підстави для часткового задоволення позовних вимог. Вказані доводи лише можуть бути підставою для зміни судового рішення в резолютивній частині з метою ефективного захисту прав позивача відповідно до його позовних вимог.
Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта про те, що судом першої інстанції протиправно не встановлена істотна обставина продовження триваючої протиправної бездіяльності відповідача з першої, другої, третьої та четвертої межі щодо обов`язку прийняття та оформлення відповідачем рішення продовження строку дії відстрочки, оскільки згідно із сталою судовою практикою сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.
В частині доводів апелянта про те, що судом першої інстанції в описовій частині судового рішення не зазначено істотні письмові докази, суд апеляційної інстанції зазначає, що вищевказані заперечення не є порушенням судом норм процесуального права і жодним чином не впливають на викладення резолютивної частини судового рішення.
Також колегія суддів критично оцінює доводи апелянта про те, що судом не зазначено в судовому рішення про надані позивачем до суду через підсистему «Електронний суд» заяву від 06.11.2024 про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів та стягнення судових витрат, заяви від 16.05.2025, про уточнення позовних вимог від 13.05.2025, від 21.05.2025, від 28.05.2025, від 02.06.2025, а також заяву від 02.06.2025 про уточнення позовної заяви, виходячи із такого.
Заяву позивача про стягнення судових витрат розглянуто судом, оскільки в мотивувальній частині судового рішення визначена сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача.
Подана позивачем заява про уточнення позовних вимог від 13.05.2025 містить аналогічні уточнені позовні вимоги, які викладені позивачем в заяві від 16.03.2025, яка ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 повернута без розгляду у зв`язку із подачею поза межами процесуальних строків. 
Щодо поданої позивачем заяви від 02.06.2025 про уточнення позовної вимоги №3 та надання додаткової позовної вимоги №5, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутня процесуальна ухвала про надання оцінки вказаній заяві, однак зважаючи на пропущені позивачем строки подачі такої заяви до суду відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, остання підлягає поверненню без розгляду, що не свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Що стосується доводів апелянта про те, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_10 невідкладно продовжити строк дії наданої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період позивачу, оформленням продовження відстрочки, починаючи з 12.08.2024 року, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів за номером 171120201362168900009 ОСОБА_1 інформації про зміну дати закінчення дії відстрочки на строк, установлений відповідним Указам Президента України про продовження строку проведення мобілізації, але не більш як до настання обставин, за яких ОСОБА_1 втрачає законні підстави для відстрочки та зобов`язати відповідача невідкладно продовжити строк дії наданої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період позивачу, оформленням продовження відстрочки, починаючи з 12.08.2024 року, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів за номером 171120201362168900009 ОСОБА_1 інформації про зміну дати закінчення дії відстрочки на строк, установлений відповідним Указам Президента України про продовження строку проведення мобілізації, але не більш як до настання обставин, за яких ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) втрачає законні підстави для відстрочки, колегія суддів зазначає таке.
Прийняття відповідачем рішення про продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу є його дискреційними повноваженнями.
Так, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Відтак, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Відтак колегія суддів зазначає, що адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Більше того, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично не було прийнято жодного рішення за результатом поданої позивачем заяви від 30.07.2024, тому в межах спірних правовідносин суд не оцінює наявність/відсутність підстав для отримання позивачем відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.
Крім того, колегія суддів зазначає, що оскільки у апеляційній скарзі відсутні жодні доводи апелянта в частині задоволених позовних вимог, а саме:
- зобов`язати другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_10 замінити військово-обліковий документ НОМЕР_3 військовозобов`язаному запасу ОСОБА_1 шляхом створення та видачі у паперовій формі з зазначенням підстави про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, відповідно підпунктів 14 та 18 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів та вимоги пункту 10 додатку №1 цього Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 з направлення військовозобов`язаного ОСОБА_1 11.07.2024 на медичний огляд ВЛК РТЦК та СП в КНП «Славутицька міська лікарня», при незавершеному строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, суд не вважає за потрібне надавати оцінку висновкам суду першої інстанції в цій частині.
Крім того, щодо позовних вимог, які викладені в прохальній частині апеляційної скарги:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 , які полягають у відкриті адміністративного провадження для притягнення до адміністративної відповідальності за підставою ст.210 КУпАП і внесення запису до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в обліковий № 171120201362168900009 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) недостовірних службових даних про порушення правил військового обліку, розшук ТЦК та СП та Звернення до Нацполіції, а також полягають у невнесені в одноденний термін з дня надходження відповідного рішення військово-лікарської комісії запису даних щодо придатності військовозобов`язаного ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) до проходження військової служби під час мобілізації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в обліковий № 171120201362168900009 військовозобов`язаного ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 );
і закрити провадження ІНФОРМАЦІЯ_4 по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за ст.210 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення і закінчення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (ч.ч.1 та 7 ст.247 КУпАП);
та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) шляхом виключення з цього Реєстру недостовірних службових даних про порушення правил військового обліку, розшук ТЦК та СП та Звернення до Нацполіції щодо ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 );
і зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 невідкладно внести достовірні відомості в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів за номером НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) про проведений йому медогляд ВЛК 31.01.2025 року.
- визнати протиправним звернення ІНФОРМАЦІЯ_4 до Національної поліції, щодо доставлення ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складення протоколу про адміністративне правопорушення з притягненням до адміністративної відповідальності за ст.210 КУпАП і скасувати це Звернення,
та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 невідкладно направити повідомлення до Головного управління Національної поліції України у Київській області для залишення первісного Звернення про доставлення ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) до ТЦК та СП без виконання,
і зобов`язати Головне управління Національної поліції України у Київській області внести відомості про стан виконання первісного звернення відповідача про доставлення ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) внесенням запису про залишення первісного звернення відповідача без виконання до інформаційної підсистеми «Облік звернень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України про призовників, військовозобов`язаних, резервістів» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно частини п`ятої цієї статті, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Як вбачається із тексту позовної заяви, позивач не заявляв вищезазначені позовні вимоги. Про частину вказаних позовних вимог позивачем було заявлено до суду першої інстанції заявою від 16.03.2025 про уточнення позовних вимог, яка ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 повернута без розгляду, оскільки подана поза межами строків встановлених статтею 262 Кодеску адміністративного судочинства України. Також колегія суддів зазначає, що в позовній заяві відсутні обґрунтування щодо вказаних позовних вимог.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, керуючись частиною п`ятою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України не приймає зазначені доводи позивача.
Також в апеляційній скарзі апелянт не погоджується із ухвалою суду першої інстанції від 16 грудня 2024 року про відкриття провадження у справі, а також ухвалою суду від 30 червня 2025 року. 
З цього приводу суд зазначає, що згідно п.6 частин другої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України в апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.
Однак апелянтом не виконано вимог статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а також не спростовано висновки суду першої інстанції щодо винесення процесуальних ухвал від 16 грудня 2024 року та 30 червня 2025 року.
Крім того, під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, колегія суддів встановила, що в своїй заяві від 24.11.2025 вх.№32995 ОСОБА_1 зазначає, що 17.11.2025 подав через застосунок Резерв+ заяву і отримав автоматичне продовження відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п.5 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На підтвердження вказаних обставин надає до суду скриншот з відомостей Резерв+, де у графі "тип відстрочки" зазначено п.5 ч.1 ст. 23, а у графі "відстрочка до" завершення мобілізації (т.5, а.с.19).
Також апелянт зазначає, що ним 07.11.2025 подано до відповідача заяву щодо внесення відомостей в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про проведений медогляд 31.01.2025 з висновком «придатний до проходження військової служби». За результатом розгляду поданої заяви, апелянт зазначає, що відповідачем таки змінена дата в реєстрі медогляду. 
Зазначаючи про вказані обставини, позивач просить суд врахувати цю обставину про вже реалізовану позовну вимогу. Також наголошує щодо своїх доводів про незадоволені позовні вимоги, які просить суд задовольнити.
Суд враховує вищезазначені апелянтом обставини, у зв`язку із чим не приймає до уваги та критично оцінює обґрунтування відповідача, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу про те, що другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_10 не є належним відповідачем, позивач не перебуває на військовому обліку, а також доводи щодо безперспективності виконання прийнятого рішення.
Однак, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що апелянтом не подано до суду жодних процесуальних клопотань або заяв щодо відмови у позові в частині позовних вимог, а тому Шостий апеляційний адміністративний суд, керуючись нормами Кодексу адміністративного судочинства України здійснює перегляд апеляційної скарги ОСОБА_1 в межах доводів та вимог, які викладені в його апеляційній скарзі. 
Щодо висновків, які викладені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, суд зазначає таке.
У листі відповідача від 20.08.2024 №4821 запропоновано позивачу особисто прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку. 
З цього приводу суд зазначає, що Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 за №1487 (далі - Порядок №1487).
Відповідно до п.2 Порядку №1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно п.п.8 п.1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до Порядку №1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону №3543-XII.
Таким чином, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
В той же час, обов`язок «особисто повідомити» та «особисто прибути», як вказує відповідач у листі не є тотожнім у спірних правовідносинах. При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів, що заяви позивача були направлені ним особисто.
Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи цей спір, прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, однак помилково в резолютивній частині судового рішення зазначив про визнання бездіяльності відповідача щодо надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 замість визнання протиправною бездіяльності щодо продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 , як викладено позивачем в прохальній частині позовної заяви.
Наведені вище обставини є підставою для зміни судового рішення у резолютивній частині з метою ефективного захисту прав позивача.
Щодо заявленого апелянтом клопотання про виправлення описки в рішенні суду, судова колегія зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. 
З матеріалів справи вбачається, що позивачем до суду першої інстанції подано клопотання про виправлення описки від 31.10.2025 вх.№67057. Враховуючи вимоги статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд вказаного клопотання повинен забезпечити суд, який постановив судове рішення, в даному випадку Київський окружний адміністративний суд.
Щодо заявленого апелянтом клопотання про залучення до справи третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Адміністрацію Державної прикордонної служби України та Вишгородське районне управління поліції Головного управління Національної поліції України у Київській області, дослідивши доводи заявника і проаналізувавши норми чинного адміністративного процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що таке клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 306 Кодексу адміністративного судочинства України, яка регулює питання підготовки справи до апеляційного розгляду, суддя-доповідач в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду з`ясовує склад учасників судового процесу. У разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Отже, підставою для залучення до участі у справі третьої особи є те, що рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі.
Проте, у даному випадку апелянтом не обґрунтовано, яким чином рішення у цій справі №320/43862/24 впливає на права та обов`язки Адміністрації Державної прикордонної служби України, а також Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Київській області, а тому відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання.
Також в прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 заявляє клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду протягом 10 календарних днів з дня отримання ухвали суду.
Перевіривши подане клопотання, колегія суддів вважає, що його слід повернути без розгляду, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 381-1 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Згідно частини першої статі 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, з наведених положень статей 381-1 та 382 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що належним судом, який має розглядати заяву про встановлення судового контролю, є суд першої інстанції. У цій справі судом, який розглянув справу як суд першої інстанції, був Київський окружний адміністративний суд.
Таким чином, заява про встановлення судового контролю може бути подана до Київського окружного адміністративного суду.
Згідно з частиною другою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Відповідно до п. 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частиною четвертою статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного від 30 червня 2025 року у справі №320/43862/24 змінити в резолютивній частині, виклавши другий абзац резолютивної частини у наступній редакції:
«Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.07.2024 про продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 та не прийняття рішення в порядок та спосіб, встановлений у Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560».
В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі №320/43862/24 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді О.В.Карпушова

В.В.Файдюк