Справа № 938/1089/25 
Провадження № 33/4808/140/26 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Чекан Н. М. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Бойчук Н.В. та ОСОБА_1 ,
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Бойчук Надії Василівни, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що водій ОСОБА_1 23 липня 2025 року о 00:10 годин по вул. Коваля, 1 селища Верховина Верховинського району керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero Sport» з державним номерним знаком НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі та підтверджується висновком №17 від 23 липня 2025 року (КНП «Верховинська БЛ» ВСР), чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Бойчук Н.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях  ОСОБА_1 .
Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.
Зазначає, що ОСОБА_1 бажав приймати участь в розгляді справи, але його не було повідомлено про час і місце судового розгляду. Рішення було прийнято передчасно і ОСОБА_1 не зміг скористатися своїми процесуальними правами та надати пояснення. Суд розглянув справу не надавши належну правову оцінку всім доказам по справі.
Наголошує, що в даному випадку огляд стан алкогольного сп`яніння проведений з недотриманням встановленого законом порядку, а результат огляду є недостовірним, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, як і відповідно, не був незгоден з його результатами, а також в нього як в обстежуваної особи цілком було можливо взяти зразки біологічних середовищ таких як слина. сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складений без дотримання вимог закону.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 та його захисник Бойчук Н.В. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Клопотань не заявлено. Просили поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях  ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки оскаржена постанова винесена 09 грудня 2025 року, апеляційна скарга подана 30 грудня 2025 року з пропуском строку на апеляційне оскарження через те, що  ОСОБА_1 не отримував копії протоколу, участі у суді першої інстанції не приймав, копії постанови не отримував, що в даній ситуації вказує на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 липня 2025 року серії ЕПР1 №399932 (а.с. 1)  ОСОБА_1 23 липня 2025 року о 00:10 годин по вул. Коваля, 1 селища Верховина Верховинського району керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero Sport» з державним номерним знаком НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі та підтверджується висновком №17 від 23 липня 2025 року. Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – поліцейським Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Мартищуком М.В. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним. 
ОСОБА_1 від підпису і дачі пояснень відмовився.
Як вбачається з висновку від 23 липня 2025 року №17 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2)  ОСОБА_1 на час огляду, а саме 23 липня 2025 року о 00 год. 59 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 підписав вказаний висновок.
Вказаний висновок складений працівником закладу охорони здоров`я лікарем, із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, є логічним та послідовним, підписаний лікарем та завірений печаткою.
Висновок огляду є категоричним та не допускає будь-якого іншого тлумачення.
Твердження апелянта про те, що огляд стан алкогольного сп`яніння проведений з недотриманням встановленого законом порядку, а результат огляду є недостовірним, спростовується сукупністю доказів по справі, що досліджені під час апеляційного розгляду.
Стороною захисту не надано будь-яких даних, які б свідчили про те, що  ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Вважаю, що лікарем дотримано вимог Інструкції в частині проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.
Після відібрання біологічного матеріалу - крові в  ОСОБА_1 було проведено необхідні тести та продування приладу Драгер, за результатами огляду лікарем встановлено перебування  ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Лікарем було проведено достатню кількість необхідних лабораторних досліджень для виявлення сп`яніння у  ОСОБА_1 .
При цьому, вирішення питання про те, у який саме спосіб та які методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння використовуватиме лікар при проведені огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, належить до дискреційних повноважень лікаря.
Лікар при проведенні огляду користується спеціальними знаннями, проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, та несе правову відповідальність за правильність свого висновку.
Висновок щодо результатів медичного огляду складається безпосередньо після огляду особи в присутності поліцейського ще до отримання остаточних результатів лабораторних досліджень, які проводяться для уточнення наявних речовин, що спричинили стан сп`яніння та встановлення діагнозу.
Спосіб огляду на стан алкогольного сп`яніння є дискреційними повноваженнями лікаря, а не бажанням особи, лікар самостійно вибирає у який спосіб та за допомогою яких засобів проводити огляд осіб на стан сп`яніння, тому посилання сторони захисту на можливість відібрання зразків біологічних середовищ таких як слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук не є слушним. Проведення лабораторних досліджень обов`язкове, відповідно до п. 7 Розділу ІІІ Інструкції огляду на стан сп`яніння, виключно для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.
Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим  ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
На відеозаписах, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 8-10), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано як працівники поліції на службовому автомобілі за допомогою маячків червоного та синього кольорів зупиняють транспортний засіб, який спочатку пригальмовує на узбіччі, а потім різко рушив, далі працівники поліції прямують за транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero Sport» з номерним знаком НОМЕР_1 , який зупиняється, заїхавши на територію гаражних приміщень. Після зупинки працівники поліції одразу вийшли із службового автомобіля та підійшли до автомобіля який зупинився з увімкненим двигуном і з водійського місця якого вийшов чоловік якому працівники поліції повідомили причину зупинки, далі водій транспортного засобу марки «Mitsubishi Pajero Sport» з державним номерним знаком НОМЕР_1 намагався покинути місце зупинки, але був зупинений працівниками поліції. Далі працівники поліції намагалися дізнатися анкетні далі водія, але він не надав документа на вимогу працівників поліції, не називав ім`я та прізвище, висловлювався нецензурно і повторно намагався втекти. Працівники поліції повідомили його, що вразі потреби до нього будуть застосовані спец засоби, але водій надалі продовжував погрожувати працівникам поліції, намагався вдарити працівника поліції та покинути місце пригоди. У зв`язку з такими діями працівники поліції застосували сльозогінний газ та одягли на водія кайданки. Після цього працівники поліції викликали додатковий екіпаж поліції і доставили водія до медичного закладу. У медичному закладі медичні працівники встановлюють особу водія, який повідомляє, що він - ОСОБА_1 . Також ОСОБА_1 продовжував погрожувати працівникам поліції та плюнув в камеру. Далі зафіксовано, як в медичному закладі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, йому відібрали кров, провели різні тести. Також ОСОБА_1 продув прилад Драгер, але з недостатньою кількістю повітря, вдруге продувати прилад відмовився. За результатом огляду у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння та складено відповідний висновок. Після цього працівники поліції доставили ОСОБА_1 у відділення поліції де склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. 
За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Твердження ОСОБА_1 про те, що він не кервав транспортним засобом, спростовується наявними в матеріалах справи відеозаписами, що досліджені під час апеляційного розгляду, з яких вбачається, що працівники поліції прямують за транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 , який зупиняється, заїхавши на територію гаражних приміщень. Після зупинки працівники поліції одразу виходять із службового автомобіля та підходять до автомобіля який зупинився з увімкненим двигуном, з водійського місця якого вийшов ОСОБА_1 . Вказане підтверджує факт керування транспортним засобом марки «Mitsubishi Pajero Sport» з державним номерним знаком НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 .
Крім того причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить, що  ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція. 
Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій  ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, був доставлений у медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки провести огляд на місці зупинки неможливо було провести через те, що  ОСОБА_1 поводив себе агресивно, грубо, намагався покинути місце зупинки та вдарити працівника поліції, у зв`язку з чим до нього було застосовано сльозогінний газ та вдягнено кайданки. 
Після доставки  ОСОБА_1 в медичний заклад, де останній пройшов огляд на стан сп`яніння за результат омами якого встановлено перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, що підтверджується висновком від 23 липня 2025 року № 17 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2).
Твердження апелянта про порушення процедури огляду є слушним, однак таке порушення неможливо визнати таким, що робить огляд  ОСОБА_1 на стан сп`яніння недійсним.
Так відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться на місці з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди водія на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Разом з тим, як вбачається з відеозаписів огляд  ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів провести було неможливо, оскільки  ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції поводив себе грубо, зухвало, висловлювався нецензурною лайкою, намагався покинути місце зупинки, нападав на працівників поліції. Такі дії ОСОБА_1 зумовили застосування до нього сльозогінного газу та спец заходу – кайданок, що у свою чергу унеможливили проведення огляду на місці із використанням спеціальних технічних засобів. Проведення огляду на стан сп`яніння водія в такому порядку є достатнім для встановлення стану, в якому керував водій та неможливо визнати суттєвим порушенням законодавства і таким що дозволяє визнати проведений огляд у медичному закладі недійсним, оскільки проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі був єдиним можливим варіантом у даному випадку.
Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим  ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
Твердження апелянта про те, що під час проведення огляду і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції було здійснено крадіжку його грошових коштів та телефону містить ознаки кримінального правопорушення, та повинне перевірятися уповноваженими на таке відповідними органами на підставі заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи його представника.
Твердження про надмірне застосування сили та спричинення тілесних ушкоджень, також повинні бути перевірені в порядку, який передбачений КПК України, за умови подання відповідної заяви. Разом з тим такі ймовірні факти не впливають на можливість встановлення обставин справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже за результатами апеляційного розгляду встановлено, що  ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що  ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.
Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Бойчук Надії Василівні строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу адвоката Бойчук Надії Василівни – залишити без задоволення.
Постанову судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло