Справа № 502/2316/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області 
у складі:
головуючого судді - Масленикова О.А. 
за участю секретаря судового засідання - Скрипкіної А.Ю.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження
за наявними у справі матеріалами
цивільну справу за позовом 
товариства з обмеженою відповідальністю 
«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»
до
ОСОБА_1 
про
стягнення заборгованості 
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В позовній заяві представник позивача зазначив, що між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір: № 877195210 від 13.06.2021 р.
28.11.2018 р. між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 у відповідності до умов якого, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право грошової вимоги від боржників з якими було укладено кредитні договори з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
20.10.2022 р. між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022 у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило позивачу право грошової вимоги від боржників вказаних у реєстрах прав вимоги.
Відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, яка складається з: - 21958,64 гривень заборгованість за основною сумою; - 66065,81 гривень заборгованості за відсотками; - всього 88 024,45 гривень заборгованості.
Зважаючи на вищевказане представник позивача просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором та стягнути суму судового збору.
Ухвалою судді від 20.11.2025 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони.
17.12.2026 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, в якому зазначено, що з аналізу матеріалів справи та договору факторингу № 28/1118-01 вбачається, що право вимоги від Первісного кредитора перейшло до ТОВ "Таліон Плюс" ще 28.11.2018 року, а сам договір позики було укладено 13 червня 2021 року, тобто зі спливом близько трьох років після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки договір факторингу є похідним від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. Таким чином, Відповідач вважає, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога та ТОВ «Таліон Плюс» на час укладення договору відступлення прав вимоги, тобто станом на 28.11.2018 року не були погоджені усі його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора та не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору, тобто з 13.06.2021 року. З вищенаведеного слідує, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 28.11.2018 року, боргові зобов`язання Відповідача за кредитним договором від 13.06.2021 року ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на час укладення договору відступлення права вимоги № 28/1118-01. Відтак, Відповідач вважає, що у ТОВ «Таліон Плюс», як Фактора, не виникло право вимоги за зобов`язанням відповідача, яке він міг би передати на підставі договору факторингу від 28.11.2018 року. Також позивач, обґрунтовуючи позов, зазначає, що 06.03.2023 року на виконання положень договору факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" був складений та підписаний реєстр права вимоги, за яким передані (відступлені) права вимоги до Відповідача за кредитним договором № 877195210 від 13.06.2021 року. Однак, в зазначеному витязі з Реєстру не вказано, станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості (за наявності), напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст.517 ЦК України. Таким чином, Позивач не довів переходу права вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 877195210 від 13.06.2021 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Подальший перехід прав вимоги до «ФК «ЄАПБ» є похідним та залежним від доведеності першочергового переходу права вимоги. Враховуючи зазначене, Позивач не довів набуття ним права вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 877195210 від 13.06.2021 р. Як зазначається Позивачем, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка Фінансова Допомога" (далі - Первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 877195210, згодом за яким право вимоги (відповідно до укладених договорів факторингу права вимоги були передані) перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія європейська агенція з повернення боргів". Договором кредитної лінії № 877195210 від 13 червня 2021 року, було передбачено: Кредитний договір надається на загальну суму: 22 000 грн. Відповідно до квитанцій, загальна сума кредиту, яка була надана Відповідачу складає 21 960 грн. Строк кредитування: 30 днів з пролонгацією після надання другого траншу кредиту. Відповідно до п.1.9.1. виключно на період строку визначеного в п.1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою, що становить 0,64 проценти за кожен день користування. Відповідно до п.1.7. Договору, за умови продовження строку Дисконтного періоду, процентна ставка складає 1,50 процентів в день від суми кредитування. Однак, варто зауважити, що Відповідачем було здійснено сплату за кредитним договором № 877195210 від 13.06.2021 року у розмірі 21 595 гривень 00 копійок, що підтверджується Розрахунком заборгованості, який надав Позивач при поданні позовної заяви. Відповідачем було сплачено наступні кошти: 12.07.2021 р. - 3431,00 грн, 13.08.2021 р. - 10023,00 грн, 13.09.2021 р. - 8136,00 грн, 13.10.2021 р. - 5 грн, загальна сума сплачених Відповідачем коштів - 21 595,00 грн. Однак кредитором внесені кошти було зараховано лише як погашення заборгованості за процентами, без врахування тіла кредиту. Незважаючи на те, що Відповідач у повному обсязі не погоджується з позовними вимогами, Відповідач надає власний розрахунок заборгованості з огляду на вищевикладені обставини. Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого Відповідачем: Загальна заборгованість за тілом складає - 11 165 грн. Загальна заборгованість за відсотками складає - 10 797,5 грн. Всього заборгованість за кредитним договором, яку міг би вимагати Позивач від Відповідача, складає - 21 962 грн. 50 копійок. ОСОБА_1 ухвалу суду про відкриття провадження по справі № 502/2316/25 особисто не отримував. Однак, 24.11.2025 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було подано Кілійському районному суду Одеської області заяву про ознайомлення з матеріалами справи № 502/2316/25. Доступ до матеріалів справи № 502/2316/25 був наданий 02.12.2025 р., коли Відповідач фактично й ознайомився з матеріалами справи. З огляду на те, що відзив подається 16 грудня 2025 року, що є в межах п? ятнадцятиденного строку з дня отримання ухвали про відкриття провадження, то строк вважається таким, що не пропущений. Зважаючи на викладене, представник відповідача просив поновити ОСОБА_1 строк на подання відзиву на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» по справі № 502/2316/25 та відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у справі №502/2316/25 у повному обсязі.
19.12.2025 р. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представником позивача зазначено, що для укладення вищевказаного договору в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариства позичальником власноруч. Кредитний договір був укладений з позичальником в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс коду, який відповідач використала для підтвердження підписання договору. ТОВ «ФК ЄАПБ», звертає особливу увагу суду, що із матеріалів справи вбачається, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який Відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Відповідно до платіжного доручення, 13.06.2021 кредитні кошти у сумі 15660,00 грн було перераховано на банківську карту № НОМЕР_1 . Відповідно до платіжного доручення, 29.06.2021 кредитні кошти у сумі 6300,00 грн було перераховано на банківську карту № НОМЕР_1 . Представник позивача звертає увагу суду, що перерахування коштів на платіжну карту Відповідача за укладеними договорами було безпосередньо здійснено операторами онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснюють операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим. Як вбачається з розрахунку заборгованості № 877195210 від 13.06.2021 відсотки нараховуються відповідно до п.п. 1.9.1., а саме, по 100,22 грн. в день. З 01.07.2021 відсотки нараховуються відповідно до п.п. 1.9.1, а саме по 140,54 грн в день. З 14.07.2021 відсотки нараховуються відповідно до п.п. 1.9.2., а саме по 329,39 грн в день. З 15.10.2021 відсотки нараховуються відповідно до п.п. п.п. 1.12.2., а саме по 505,05 грн в день. Крім того, в розрахунку міститься інформація про оплату боргу, яка була зарахована відповідно до умов кредитного договору , а саме п.п. 3.10. Жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договору чи про зарахування та розподілення сплачених коштів Відповідачем висловлено не було. Таким чином, ТОВ «ФК«ЄАПБ» вважає, що первісний кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу позику, а остання користувалася кредитними коштами, проте не виконала зобов`язання за договором, допустила заборгованість. Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявив. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надав. Відповідачем при підписанні Кредитного договору не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначеного договору. Крім того, зі змісту Кредитних договорів вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договору, а саме прямо зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Жодних заперечень з приводу того, що ОСОБА_1 не погодився з Правилами надання кредиту, ніяких застережень або зауважень з її боку не було, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору під час його підписання, до суду не подано. Слід зазначити, що у випадку неповного розуміння умов договору у відповідача була можливість відмовитися від підписання даного договору, якою вона НЕ СКОРИСТАВСЯ. Інформація надана Первісним кредитором з дотриманням всіх вимог законодавства, викладена їх в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора. Отже, підписавши договір, позичальник посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. ОСОБА_1 з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту, до вільно обраної нею фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Отже, укладений Кредитний договір був підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Під час укладення договору не було порушено Закон України «Про споживче кредитування». За весь період перебування права вимоги за вищезазначеним Договором у ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, лише просить суд стягнути із Відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором. ТОВ «Манівео» може передавати окремими реєстрами ТОВ «Таліон плюс» у строк до 31.12.2021 право вимоги за кредитними договорами. Враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається представник Відповідача у Відзиві на позовну заяву- є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладеного правочину, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги. Тому, всі наведені твердження представника Відповідача як і сам Відзив в цілому являються викладенням суб`єктивних міркувань сторони Відповідача щодо даної цивільної справи та намаганням уникнути Відповідачем виконання взятих на себе зобов`язань. Зважаючи на викладене, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
26.12.2026 р. представником відповідача було надано додаткові пояснення у справі, в яких перший підтримав викладені в відзиві на позов обставини та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Судом встановлено, що між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір: № 877195210 від 13.06.2021 р. 
28.11.2018 р. між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 у відповідності до умов якого, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право грошової вимоги від боржників з якими було укладено кредитні договори з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
20.10.2022 р. між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022 у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги від боржників з якими було укладено кредитні договори з ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».
Відповідач ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, яка складається з: - 21958,64 гривень заборгованість за основною сумою; - 66065,81 гривень заборгованості за відсотками, - всього 88 024,45 гривень заборгованості.
З відповіді АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 27.01.2026 р. вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 / НОМЕР_3 /. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій станом на 27.01.2026 р.: фінансовий номер телефону НОМЕР_4 . 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. ст. 1077-1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Як зазначено в ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Встановивши з наданих доказів обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обов`язок відповідача повернути позивачу, як новому кредитору, кошти відповідно до умов відповідних кредитних договорів, а порушене право позивача таким, що підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК, ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд - 
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , що зареєстрований в АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» /код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032 м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_6 в АТ «ТАСкомбанк», - 88024,45 гривень за кредитним договором № 877195210 та 3028 гривень судових витрат, всього 91 052,45 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

  Суддя Кілійського районного суду  	  О. А. Маслеников