ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1128/26 Справа № 180/2062/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кондус Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 81 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Макарова М.О.,
при секретарі - Карпенко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2025 року про залишення заяви без розгляду, у складі судді Кондус Л.А.
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року залишено без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява про перегляд заочного рішення подана після закінчення процесуальних строків, будь-яких доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду із вказаною заявою не надано, а зазначені підстави для поновлення строку не є поважними, у зв`язку з чим на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, заява підлягає залишенню без розгляду.
Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду прийнята внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що розгляд справи проводився без її належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, вказані порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення. Вказує, що суд першої інстанції будучи обізнаним про порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення дійшов помилкового висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, замість правильного - розгляду заяви по суті за наслідком якого прийняти одне із двох можливих рішень: скасування заочного рішення або залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали. 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив. 
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що заочним рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
05 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про направлення на її адресу копію рішення суду та позову з додатками, зазначивши, що про наявність цивільних справ №180/2062/23 (2/195/47/24) та №195/2175/24 (2/195/70/25) дізналася коли приватним виконавцем було накладено арешт на її кошти.
31 липня 2025 року за вих №180/2062/23/1910/2025 Томаківський районний суд Дніпропетровської області направив рекомендованим листом з повідомленням на вказану заявником адресу копію заочного рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року у справі №180/2062/23 за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке остання отримала 08 серпня 2025 року (а.с.70).
20 серпня 2025 року за вих №180/2062/23/2087/2025 Томаківський районний суд Дніпропетровської області направив рекомендованим листом з повідомленням на вказану заявником адресу копію позову з додатками у справі №180/2062/23 за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який остання отримала 25 серпня 2025 року (а.с.71).
15 вересня 2025 року адвокат Іваницький А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення суду, посилаючись на те, що ОСОБА_1 з 24 серпня 2022 року і до теперішнього часу фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік ВПО від 24 серпня 2022 року та про існування вказаної справи дізналася лише 25 серпня 2025 року отримавши копію заочного рішення через оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта».
Однак, викладене вище свідчить про обізнаність ОСОБА_1 вже з 05 червня 2025 року, щодо підстав та мотивів ухваленого рішення суду від 22 січня 2024 року у справі №180/2062/23, копію якого остання отримала рекомендованим листом з повідомленням через оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта», під особистий підпис 08 серпня 2025 року та відповідно заява про перегляд заочного рішення суду подана 15 вересня 2025 року з пропуском строку встановленого частиною другою статті 284 ЦПК України.
Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четверта статті 284 ЦПК України).
Отже, законодавець встановив темпоральні обмеження для реалізації відповідачем права на перегляд заочного рішення.
Водночас норми ЦПК України не визначають спеціального механізму процесуального реагування суду на пропуск відповідачем строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо заявник не подав клопотання про поновлення пропущеного строку або якщо причини, зазначені ним у відповідному клопотанні, визнані судом неповажними.
Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.
Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року у справі №756/11081/20 сформулювала висновок про те, що частину другу статті 126 ЦПК України треба розглядати у сукупності з нормами статті 127 цього Кодексу, якою встановлено процедуру поновлення пропущеного строку. Тобто законодавець у частині другій статті 126 ЦПК України під формулою «крім випадків, передбачених цим Кодексом» насамперед мав на увазі застосування норм статті 127 ЦПК України щодо поновлення строку за наявності поважних причин. Крім того, формулу «крім випадків, передбачених цим Кодексом» потрібно розуміти так, що процесуальний закон може передбачати випадки, коли законодавець у певній нормі надав імперативну вказівку про те, що суд не має права залишати без розгляду заяву, подану з пропуском строку на її подачу.
За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені ЦПК України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу. Отже, перевірка судом дотримання процесуальних строків при поданні процесуальних звернень учасниками процесу відбувається ex officio.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року у справі №756/11081/20 зауважила, що зміст положень статей 284, 286, 287 ЦПК України не дає підстав для висновку, що у цих нормах міститься інакший порядок дій суду, ніж той, що встановлений у статтях 126, 127 цього Кодексу.
Так, прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви (частина перша статті 286 ЦПК України). У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд згідно із частиною третьою статті 287 ЦПК України може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.
Тлумачення статей 286, 287 ЦПК України в сукупності із частиною першою статті 288 ЦПК України дає підстави для висновку, що в разі, коли відповідач не довів наявність поважних причин неявки в судове засідання та неподання відзиву, а також не подав доказів по суті справи, суд залишає заяву про перегляд заочного рішення без задоволення. Для застосування повноважень, передбачених у частині третій статті 287 ЦПК України, суд звертає увагу, по-перше, на подання доказів по суті справи, які потенційно можуть змінити висновки по суті спору, викладені в заочному рішенні, та, по-друге, звертає увагу на існування і доведеність поважних причин, через які відповідач не зміг з`явитися на судове засідання, а також подати відзив, у зв`язку із чим і було ухвалене заочне рішення.
Це означає, що до підстав залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення не відноситься питання оцінки причин пропуску строку на подання такої заяви.
Очевидно, що передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не мають відношення до вирішення питання щодо наслідків пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
На користь такого висновку свідчить і те, що як вимоги до форми та змісту заяви про перегляд заочного рішення (стаття 285 ЦПК України), так і строк звернення до суду з такою заявою (стаття 284 ЦПК України) наведені законодавцем перед врегулюванням ним дій суду після прийняття заяви про перегляд заочного рішення, які визначені у статті 286 ЦПК України та наступних статтях.
Тобто суд зобов`язаний перевірити дотримання відповідачем вимог статей 284, 285 ЦПК України, зокрема в частині строку подання заяви про перегляд заочного рішення, до прийняття такої заяви до розгляду. Суд не наділений правом, оминувши процесуальну дію щодо встановлення дотримання або порушення заявником строків звернення до суду, перейти до розгляду заяви по суті.
Тому правила частини третьої статті 287 ЦПК України щодо повноважень місцевого суду не можуть застосуватися в ситуації, коли відсутні підстави для розгляду заяви про перегляд заочного рішення по суті, та, відповідно, не можуть бути підставою для залишення такої заяви без задоволення.
Водночас відсутність у главі 11 «Заочний розгляд справи» розділу III «Позовне провадження» ЦПК України прямої вказівки на ті повноваження суду, які мають бути ним реалізовані у разі пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, дає підстави для висновку про те, що відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) така заява має бути залишена без розгляду.
Можливість застосування статті 126 ЦПК України до процедури заочного розгляду справи не суперечить і частині другій статті 281 цього Кодексу, за змістом якої розгляд справи і ухвалення рішення проводиться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду сформувала висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Встановивши відсутність у ОСОБА_1 об`єктивних непереборних труднощів для подання заяви про перегляд заочного рішення в строки, визначені частиною другою статті 284 ЦПК України, з дня отримання тексту заочного рішення та відсутність безумовних підстав для поновлення строку на звернення до суду з такою заявою, передбачених у частині третій статті 284 цього Кодексу, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду.
Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що розгляд справи проводився без її належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, вказані порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення, є безпідставним, оскільки право відповідача на доступ до суду апеляційної інстанції при заочному розгляді справи судом першої інстанції не є абсолютним та забезпечується за умови дотримання порядку попереднього звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції будучи обізнаним про порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення дійшов помилкового висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, замість правильного - розгляду заяви по суті за наслідком якого прийняти одне із двох можливих рішень: скасування заочного рішення або залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) заява про перегляд заочного рішення, подана з пропуском установленого законом строку, за відсутності підстав для його поновлення, підлягає саме залишенню без розгляду.
З огляду на викладне вище, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно залишив заяву про перегляд заочного рішення без розгляду. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції залишаючи без розгляду заяву всебічно не дослідив і не оцінив обставини у справі, не спростовують правильності висновків суду, ґрунтуються на власному тлумаченні заявником норм процесуального права.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 14 квітня 2026 року
Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2026 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

М.О. Макаров