ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року	справа № 380/16792/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії з 18.09.2024 із зарахуванням до середнього заробітку заробітної плати ОСОБА_1 , отриманої у 2024 році на ВП "Шахта "Мижирічанська" ДП "Львіввугілля" за квітень в сумі 51 025, 00 грн, за травень в сумі 43 624,27 грн, за червень в сумі 41 053, 61 грн та за липень в сумі 120 000,0 грн;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у зарахуванні до страхового та підземного стажу за списком № 1 періоду праці ОСОБА_1 на ВП "Шахта "Мижирічанська" ДП "Львіввугілля" з 1 квітня 2024 року по 11 липня 20024 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату Позивачу пенсії з 18.09.2024 із зарахуванням до середнього заробітку заробітної плати ОСОБА_1 , отриманої у 2024 році на ВП "Шахта "Мижирічанська" ДП "Львіввугілля" за квітень в сумі 51 025, 00 грн, за травень в сумі 43 624,27 грн, за червень в сумі 41 053, 61 грн та за липень в сумі 120 000,0 грн;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового та підземного стажу за списком № 1 періоду праці ОСОБА_1 на ВП "Шахта "Мижирічанська" ДП "Львіввугілля" з 01.04.2024 по 11.07.20024.
Ухвалою судді від 19.08.2025 позовна заява залишена без руху.
Ухвалою від 08.09.2025 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії з моменту її призначення з урахуванням до середнього заробітку заробітної плати отриманої у 2024 році: за квітень в сумі 51 025,00 грн, за травень в сумі 43 624,27 грн, за червень в сумі 41 053,61 грн і за липень в сумі 120 000,00 грн, та зарахувати до страхового та підземного стажу роботи на ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» період праці з 01.04.2024 по 11.07.2024, тобто три місяці і 11 днів. Листом від 28.07.2025 № 14945-15688/М-52/8-1300/25 відповідач відмовив в перерахунку пенсії з підстав, що період праці з 01.04.2024 по 11.07.2024 на ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» не зарахований до страхового та підземного стажу оскільки із заробітних плат за цей період підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і тому до середнього заробітку не враховано і зарплату отриману за цей період.
Відповідач, подав відзив на позовну заяву від 17.09.2025 (вх. № 16642ел), у якому зазначає, що період роботи з 01.04.2024 по 11.07.2024, у ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» не врахований до страхового стажу та до розрахунку середньої заробітної плати, оскільки за цей період була відсутня сплата страхових внесків за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу. Просить відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності, як особі з інвалідність ІІІ групи внаслідок професійного захворювання.
ОСОБА_1 29.05.2025 подав заяву, у якій просив:
- здійснити перерахунок пенсії з моменту її призначення, тобто з вересня 2024 року врахувавши до середнього заробітку мою заробітну плату за наступний період у 2024 році: -за квітень - 51 025,00 грн;
- за травень -43 624,27 грн;
- за червень -41 053,61 грн;
- за липень -120 000,00 грн;
- зарахувати до спеціального та загального страхового стажу моєї праці на ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» період з 1 квітня 2024 року по 11 липня 2024 року - три місяці і 11 днів.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 28.07.2025 № 14945-15688/М-52/8-1300/25 повідомило, що страховий стаж, обчислений по 31.03.2024 відповідно до даних про сплачені підприємством страхові внески, становить 28 років 08 днів (20 років 08 місяців - стаж роботи та додатково зараховано 8 років за стаж на підземних роботах за списком № 1), тому підстави для обчислення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону № 105- відсутні. Період роботи з 01.04.2024 по 11.07.2024 на ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» не зараховано до страхового та до підземного стажу за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та за даний період не врахована заробітна плата, оскільки підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Водночас зазначає, що в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування містяться відомості про сплачені ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» страхові внески включно по червень 2024 року.
Вважаючи протиправною відповідача в перерахунку пенсії, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду. 
Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Статтею 1 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно з ст. 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Суд встановив, що органами Пенсійного фонду України позивачу не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 01.04.2024 по 11.07.2024, оскільки підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Отже, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
Суд зазначає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування періодів роботи з 01.04.2024 по 11.07.2024, через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 в справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 в справі № 490/12392/16-а.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосування норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналізуючи зазначене, суд дійшов висновку, що у пенсійного органу були відсутні підстави для незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.04.2024 по 11.07.2024, адже він підтверджений належними доказами, а саме трудовою книжкою, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.
Тому відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірний у цій справі період не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування цього періоду до страхового (загального) стажу та пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1, а також на врахування заробітної плати за вказаний період.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до страхового та пільгового стажу періоду роботи в ВП "Шахта "Мижирічанська" ДП "Львіввугілля" з 01.04.2024 по 11.07.2024 та зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.04.2024 по 11.07.2024 в ВП "Шахта "Мижирічанська" ДП "Львіввугілля", врахувавши заробітну плату за вказаний період.
Щодо перерахунку пенсії з врахуванням середнього заробітку заробітної плати ОСОБА_1 , отриманої у 2024 році на ВП "Шахта "Мижирічанська" ДП "Львіввугілля" за квітень в сумі 51 025, 00 грн, за травень в сумі 43 624,27 грн, за червень в сумі 41 053, 61 грн та за липень в сумі 120 000,0 грн, то суд зазначає, що сам факт зарахування такого періоду роботи до страхового та пільгового стажу зумовить виникнення у відповідача обов`язку щодо здійснення перерахунку пенсії позивача. Оскільки у суду відсутні підстави вважати, що такий обов`язок відповідачем не буде виконано, а також зважаючи на те, що захисту підлягає лише порушене право особи, а не те, яке може бути порушено в майбутньому, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають у зв`язку з їх передчасністю.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню.
Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
вирішив:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
2. Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового та пільгового стажу періоду роботу в ВП "Шахта "Мижирічанська" ДП "Львіввугілля" з 01.04.2024 по 11.07.2024.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.04.2024 по 11.07.2024 в ВП "Шахта "Мижирічанська" ДП "Львіввугілля", врахувавши заробітну плату за вказаний період.
4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити
5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 1211.20 грн судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 13.02.2026.

Суддя Кедик М.В.