УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/8625/25 Головуючий у 1-й інст. Довгалюк Л. В. 
Номер провадження №33/4805/261/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП  Доповідач Галацевич О. М. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Супруна Дмитра Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Хомича Андрія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2025 року, якою останнього визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 19.06.2025 о 00 годин 37 хвилин у м. Житомирі по проспекту Незалежності, 2, керував автомобілем Lexus, номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, відсторонений від керування транспортним засобом у порядку ст. 266 КУпАП. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою судді місцевого суду, адвокат Хомич А.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях підзахисного складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги захисник посилається на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та законних підстав для зупинки транспортного засобу, а тому, на думку захисника, він не був зобов`язаний виконувати вимоги працівників поліції. Також вказує на недопустимість відеозапису IMG 4613 як доказу у справі, оскільки не встановлено спосіб його здійснення, технічний засіб, особу, яка проводила запис, а сам запис не відображає повної хронології подій та не містить доказів керування транспортним засобом. Крім того, захисник посилається на провокаційні, на його думку, дії працівників поліції та практику Європейського суду з прав людини.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 366180 від 19.06.2025, вбачається, що ОСОБА_1 19.06.2025 о 00 годин 37 хвилин у м.Житомирі по проспекту Незалежності, 2, керував автомобілем Lexus, номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Водій відсторонений від керування транспортним засобом у порядку ст. 266 КУпАП.  (а.с.2,3).
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 366180 від 19.06.2025 (а.с.2,3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.06.2025 (а.с.6); рапортом інспектора взводу № 3 БУПП в Житомирській області ДПП ст. лейтенанта поліції Р.Сейка, від 19.06.2025, зі змісту якого вбачається, що під час несення служби 19.06.2025 о 00 год 37 хв по вул. Незалежності, 2, було зупинено згідно ст.35 Закону України «Про національну поліцію» транспортний засіб Lexus, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням  ОСОБА_1 . При спілкуванні у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився. На водія винесено постанову за ч.2 ст.122 КУпАП та протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.7); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5012260 від 19.06.2025, згідно якої  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, проїзд на заборонений сигнал світлофора (а.с.4); відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної бодікамери поліцейських (а.с.8). 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводами апеляційної скарги таких висновків суду не спростовано.
На наявних в матеріалах справи відеозаписах об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Зазначені докази є належними та допустимими, узгоджуються з іншими матеріалами справи, не містять ознак втручання та монтажу.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зупинка якого була обумовлена порушенням ним ПДР, про що його було проінформовано. У працівника поліції виникла обґрунтована підозра щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, повідомлені водію та відображені в акті огляду і протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 беззаперечно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як із застосуванням спеціальних засобів на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Йому було роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також наслідки відмови від проходження такого огляду. ОСОБА_1 також чітко роз`яснено суть інкримінованих йому правопорушень, проте від ознайомлення зі складеними працівниками поліції документами, їх підписання та отримання копій він відмовився. Водія відсторонено від керування транспортним засобом.
Відеозаписом підтверджено, що працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання складених процесуальних документів недопустимими доказами. 
Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не порушував ПДР та що зупинка транспортного засобу була безпідставною, були предметом дослідження суду першої інстанції. Цим обставинам суд надав правильну і неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу. 
Будь-яких належних доказів спонукання ОСОБА_1 до відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння та провокації з боку працівників поліції матеріали справи не містять та апелянтом не надано. 
Доводи апеляційної скарги щодо неналежності відеозапису IMG 4613 зі службового відеореєстратора є безпідставними, оскільки відсутність відомостей про технічні характеристики засобу запису, особу, яка його здійснювала, тощо не впливає на допустимість такого доказу, а сам відеозапис відображає рух транспортного засобу, його зупинку та інші обставини, які у сукупності з іншими доказами підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Судові рішення, на які у апеляційній скарзі посилається захисник преюдиційного значення для вирішення даної справи, з огляду на встановлені у ній обставини, не має. 
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
Будь-яких переконливих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, захисником не надано.
Накладене судом адміністративне стягнення відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною, тому посилання захисника на те, що ОСОБА_1 працює водієм, не можуть бути підставою для зміни призначеного стягнення. 
При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Хомича Андрія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич