ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/1064/24 	

Господарський суд Житомирської області у складі
судді Лозинської І.В., 
секретар судового засідання Шовтюк І.В,

за участю представників сторін:
- від позивача: не прибув 
- від відповідача: Ващук Ю. С., ордер на надання правничої допомоги серії АМ №111000 від 
11.12.2024 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Інвест"
до Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області
про визнання укладеним договору земельної ділянки 

Позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою до відповідача про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки пл. 3,1510 га з кадастровим номером 1821184300:05:001:0108 в редакції, викладеній у позовній заяві.
Позовні вимоги мотивовані ухиленням Хорошівської селищної ради від укладення договору оренди у редакції, що не суперечить нормам законодавства, на відміну від проекту договору, який складено відповідачем. 
За доводами позивача, він має право на укладення договору оренди спірної земельної ділянки на новий строк у порядку статті 33 Закону України "Про оренду землі", проте рада не розглянула надісланий ним проект додаткової угоди, не висловила заперечень щодо умов додаткової угоди, проте запропонувала укласти договір оренди землі на своїх умовах, на що позивач не погоджується, оскільки запропоновані відповідачем умови нового договору суперечать чинному законодавству.
Ухвалою від 23.10.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання суду (а. с. 51).
07.11.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову з підстав, у ньому викладених (а. с. 52 - 58).
14.11.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 14.11.2024 із запереченнями проти позову з доказами її направлення відповідачу (а. с. 61-73).
19.11.2024 до суду від позивача надійшло доповнення до відповіді на відзив (а.с. 74-84).
Ухвалою від 12.12.2024 господарський суд продовжив підготовче провадження у справі по 21.01.2025, відклав підготовче засідання, витребував у сторін письмову інформацію щодо існування інших договорів оренди спірної земельної ділянки (а. с. 101).
24.12.2024 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі (а. с. 102 - 106).
14.01.2025 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення (а. с. 107 -118).
21.01.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи №906/1064/24 до набрання законної сили рішенням у справі №906/1219/24 (а. с. 121 - 125).
Ухвалою від 21.01.2025 господарський суд зупинив розгляд справи №906/1064/24 до набрання законної сили рішенням у справі №906/1219/24 (а. с. 129, 130).
29.07.2025 до суду від ТОВ "Надра Інвест" надійшла заява про зміну предмету позову, розгляд якої господарський суд ухвалою від 30.07.2025 постановив призначити після поновлення провадження у справі (а. с. 141).
01.10.2025 до суду від відповідача надійшла заява про поновлення провадження у справі з копією постанови ВС у складі колегії суддів КГС від 17.09.2025 у справі №906/1219/24, якою постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025, додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2025 та рішення господарського суду від 07.05.2025 залишено без змін (а. с. 142 - 149).
Ухвалою від 02.10.2025 господарський суд поновив провадження у справі, призначив засідання для розгляду справи та заяви позивача про зміну предмету позову (а. с. 153).
28.10.2025 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення з копією рішення Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення АМКУ від 23.10.2025 №60/212-р/к у справі №109/60/156-рп/к25 (а. с. 157 -172).
03.11.2025 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі (а. с. 175-179).
Ухвалою від 04.11.2025 господарський суд прийняв до розгляду заяву ТОВ "Надра Інвест" від 29.07.2025 про зміну предмету позову, постановив вважати заявленим спір в редакції цієї заяви, відклав підготовче засідання суду (а. с. 181, 182).
28.11.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками із запереченнями проти позовних вимог та клопотанням про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу (а. с. 185 - 206).
16.12.2025 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення з підтриманням позову у зміненій редакції, клопотанням про закриття підготовчого провадження, призначення розгляду справи по суті та запереченням проти задоволення клопотання відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу (а. с. 217 - 223).
Ухвалою від 17.12.2025 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а. с. 225).
26.01.2026 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення із клопотанням щодо проведення судового засідання за відсутності повноважного представника (а. с. 231 - 235).
18.02.2026 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі (а. с. 238 - 243).
Ухвалою від 20.02.2026 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 25.02.2026 о 12:00 для підготовки сторін до судових дебатів (а. с. 250). 
Представник позивача в засідання суду не прибув.
Представник відповідача в засіданні суду повідомила про намір подати відповідну заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначений Господарським процесуальним кодексом України термін та просила суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши в попередніх судових засіданнях повноважних представників сторін, а в даному судовому засіданні представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
У Виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Надра Інвест" зазначено основний вид економічної діяльності позивача - добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю (а. с. 49).

Державною службою геології та надр України видано ТОВ "Надра Інвест" спеціальний дозвіл на користування надрами №3555 від 09.12.2004 на видобування корисних копалин на об`єкті надрокористування - Маславське родовище (а. с. 24).
22.12.2005 між Володарсько-Волинською РДА (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Надра Інвест" (орендар, відповідач) укладено договір оренди землі (далі - договір), за п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 21.12.2005 №420 в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Суховільської сільської ради, біля с. Суховоля (а. с. 14 - 16).
В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,1510 га, у тому числі під відкритими розробками і кар 'єрами - 3,1510 га (п. 2 договору).
Відповідно до п. 8 договору його укладено на 19 (дев`ятнадцять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Згідно із п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі у грошовій формі у розмірі 1590 грн (одна тисяча п`ятсот дев`яносто грн) в рік за 1 га.
За п. 13 договору розмір орендної плати переглядається один раз в рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.
За умовами п. 15,16 договору земельна ділянка передається в оренду для промислової розробки Маславського родовища гранітів. Цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення. Підставою розроблення проекту відведення земельної ділянки є розпорядження голови обласної державної адміністрації від 05.08.2005 №223 (п. 18 договору).
Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий термін після державної реєстрації цього договору за актом приймання - передачі (п. 20 договору).
22.12.2005 між орендодавцем та орендарем підписано акт приймання - передачі об`єкта оренди (а. с. 17 на звороті). 
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 1821184300:05:001:0108 має цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (а. с. 18 - 23).
В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зазначено, що 24.02.2021 здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за договором оренди від 22.12.2005, а також про зміну орендодавця - Житомирську обласну державну адміністрацію (а. с. 25 на звороті, 26).
Наказом від 07.05.2024 № 218 позивачу продовжено на 20 років строк дії Спеціального дозволу на користування надрами, реєстраційний №3555, з метою видобування, зокрема, незмінених гранітів, придатних для видобутку блоків тощо (а. с. 24). 
Листом-повідомленням за вих. № 14 від 25.07.2024 позивач звернувся до відповідача з клопотанням про поновлення договору оренди землі на новий строк та надав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі (а. с. 25, 28).
Рішенням Хорошівської селищної ради №1943 від 29.08.2024 вирішено:
- внести зміни до договору оренди землі від 11.06.2009, укладеного між Житомирською ОДА та ТОВ "Надра Інвест", площею 3,1510 га, кадастровий №1821184300:05:001:0108, цільове призначення - 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, яка знаходиться на території Дашинського старостинського округу Житомирського району;

- замінити сторону договору орендодавця: Житомирську обласну державну адміністрацію на Хорошівську селищну раду та зареєструвати право комунальної власності;
- пункт 5 договору викладено в такій редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахування щорічної індексації становить 6632826,64 грн";
- поновити TOB "Надра Інвест" договір оренди земельної ділянки, площею 3,1510 га, кадастровий номер 1821184300:05:001:0108, цільове призначення - 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, яка знаходиться на території Дашинського старостинського округу Житомирського району Житомирської області, шляхом укладання нового договору, терміном на 5 років з урахуванням щорічної індексації орендної плати згідно визначених коефіцієнтів;
- установити ТОВ "Надра-Інвест" річну орендну плату в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 663282,66 грн. 
З метою виконання зазначеного рішення відповідач підготував проект відповідного договору оренди земельної ділянки від 12.09.2024 строком на 5 років зі сплатою орендної плати в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 663282,66 грн в рік (а. с. 30 - 31).
ТОВ "Надра Інвест" не погодилось на укладення договору оренди від 12.09.2024 з додатками та надало орендодавцю протокол узгодження розбіжностей від 01.10.2024, із запропонованими спірними пунктами договору оренди земельної ділянки у власній редакції.
Так, умови договору оренди землі у п. 7, 9 на думку позивача суперечать діючому законодавству, оскільки відповідачем не враховано таке:
- земельна ділянка надається власникам спеціальних дозволів на строк дії спеціального дозволу на користування надрами (ст. 66 Земельного Кодексу України);
- позивач є гірничодобувним підприємством та має право на визначення розміру орендної плати відповідно до пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України.
Оскільки сторони у справі не дійшли згоди щодо спірних 7 та 9 пунктів договору, ТОВ "Надра Інвест" звернулось до господарського суду з даним позовом.
Відповідач у відзиві від 06.11.2024 проти позову заперечує з таких підстав, зокрема:
- позивач звернувся до відповідача з листом та додав проект додаткової угоди, у якій самостійно визначив строк продовження договору оренди в бік збільшення (на 20 років), чим змінив його істотні умови; крім того, вимагає встановлення орендної плати, яка відрізняється від рішень органу місцевого самоврядування; однак, згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" продовження договору оренди можливе лише за наявності згоди сторін, а умови можуть бути змінені за домовленістю або за рішення суду;
- згідно з рішенням Хорошівської селищної ради від 29.08.2024 №1944 строк оренди було визначено на 5 років, що відповідає практиці щодо земельних ділянок комунальної власності та відповідає вимогам ст. 126 Земельного кодексу України та ч. 4 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" щодо встановлення строків оренди земельної ділянки;
- позивач посилається на ст. 284.4 Податкового кодексу України, за якою плата за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25% податку, обчисленого згідно із ст. 274 і 277 цього Кодексу; однак орендодавець, керуючись ст. 21 Закону України "Про оренду землі" та ст. 288 ПК України, визначив розмір орендної плати на рівні 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;
- відповідно до ст. 274 Податкового кодексу України, ставка податку за використання земельних ділянок встановлюється рішенням органів місцевого самоврядування, і орендна плата повинна відповідати цим рішенням (а. с. 52 - 55). 
У відзиві на уточнену позовну заяву від 27.11.2025 Хорошівська селищна рада проти позову заперечила з тих підстав, зокрема, що в даному випадку не приймалось рішення про укладення нового договору оренди землі, а розглядалось клопотання позивача щодо реалізації його переважного права за ст. 33 Закону України "Про оренду землі". 

Заява про укладення нового договору оренди щодо земельної ділянки з кадастровим №1821184300:05:001:0108 станом на 29.08.2024 від позивача не надходила. Отже, сторони не досягли домовленості щодо таких істотних умов договору оренди землі, як орендна плата та строк оренди, тому згідно з нормами закону, переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк є припиненим та не підлягає судовому захисту, тому відсутні підстави для визнання укладеним договору оренди землі (а. с. 185 - 190).
Позивач у додаткових поясненнях від 16.12.2025 повідомив, що рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.10.2025 №60/212-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" визнано дії Хорошівської селищної ради, які полягають у встановленні суб`єктам господарювання, які є потенційними конкурентами та діють або можуть діяти на одних товарних ринках, орендної плати за земельні ділянки з однаковим цільовим призначенням в різному відсотковому розмірі від нормативної грошової оцінки землі, а також без врахування імперативних приписів п. 284.4 ст.284 ПК України, порушенням, передбаченим абзацом 8 ч. 2 ст. 15 та п. 3 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування, внаслідок яких окремим суб`єктам господарювання створюються дискримінаційні умови діяльності; зобов`язано Хорошівську селищну раду у двомісячний строк із дати отримання рішення припинити дане порушення (а. с. 217 - 220).
26.01.2026 від позивача надійшли додаткові пояснення з підтриманням позову та клопотанням про проведення судового засідання за відсутності представника (а. с. 231 -235). 

2. Норми права, які застосував Господарський суд Житомирської області та висновки суду за заявленою позовною вимогою.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Порядок поновлення договору оренди землі на новий строк у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами визначено ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент закінчення строку дії договору оренди).
За ст. 33 Закону України "Про оренду землі" після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.
При цьому імперативна норма ч.4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що при укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін; у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 07.05.2025 у справі № 906/1219/24, залишеним без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 та постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.09.2025 (а. с. 197 - 203) відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Надра Інвест" до Хорошівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення Хорошівської селищної ради від 29.08.2024 № 1944 у частині визначення ТОВ "Надра Інвест" 5 річного терміну оренди земельної ділянки та встановлення річної орендної плати в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 663282,66 грн та про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 22.12.2005 площею 3,1510 га з кадастровим №1821184300:05:001:0108 у редакції, наведеній в позовній заяві.

Позовні вимоги у справі №906/1219/24 обгрунтовано серед іншого, таким:
- ТОВ "Надра Інвест" є надрокористувачем, має спеціальний дозвіл на видобування та розробку Маславського родовища корисних копалин; з метою надрокористування товариство використовує земельну ділянку, надану на підставі договору оренди землі від 22.12.2005 площею 3,1510 га, з терміном дії до 22.12.2024;
- 29.08.2024 Хорошівська селищна рада прийняла рішення №1944 про поновлення договору оренди землі шляхом укладення нового договору терміном на п`ять років зі сплатою орендної плати в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 663282,66 грн в рік; вказані умови, на думку ТОВ "Надра Інвест" суперечать чинному законодавству.
Переглядаючи справу №906/1219/24 в касаційному порядку Верховний Суд в прийнятій постанові вказав, що "...У справі, що розглядається, за встановлених обставин укладення договору оренди землі від 22.12.2005 на 19 років, позивач, реалізовуючи своє переважне право, звернувся до відповідача з листом та додав проект додаткової угоди, в якій самостійно без погодження з орендодавцем визначив строк продовження договору оренди в бік збільшення (на 20 років), а також за умов договору (розміру орендної плати та строку договору), суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що переважне право позивача як орендаря на укладання договору оренди землі припинилося, а відтак відсутні правові підстави для задоволення вимоги про укладення договору оренди землі віл 22.12.2005, щодо земельної ділянки площею 3.1510 га з кадастровим номером цьому 1821184300:05:001:0108 на новий строк".

Крім того, під час розгляду справи №906/1064/24 встановлено, що ТОВ "Надра Інвест" зверталося до суду з позовом до Хорошівської селищної ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим №1821184300:05:001:0109 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами в наведеній в прохальній частині позовної заяви редакції.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.03.2025 у справі №906/1071/24 у задоволенні позову відмовлено. 
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Надра Інвест" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2025 у справі №906/1071/24 змінено. Викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.09.2025 у справі №906/1071/24 рішення Господарського суду Житомирської області від 11.03.2025 (у редакції постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2025), постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2025 залишено без змін (а. с. 191 - 196). 
Відтак під час розгляду справ №906/1219/24 та №906/1071/24 суди дійшли висновків про припинення переважного права позивача на укладення договору оренди землі на новий строк. 

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Предметом позову у даній справі є вимога ТОВ "Надра Інвест" про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1821184300:05:001:0108 у запропонованій позивачем редакції, у зв`язку з продовженням строку дії спеціального дозволу на спеціальне користування надрами на 20 (двадцять) років. На переконання позивача, поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки у даному випадку є обов`язковим між сторонами, виходячи з положень статті 18 Кодексу України про надра. 

Так, позивач доводить, що дана редакція договору оренди, розроблення з урахуванням протоколу розбіжностей та у повній мірі відповідає ст. 66 Земельного кодексу України та пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України, щодо строку дії договору та розміру орендної плати, стосовно яких між сторонами наявні розбіжності.
Згідно з частиною 1 ст.13 та частиною 1 ст.14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
За приписами ст. 24 Кодексу України про надра, користувач надр (інвестор), який отримав спеціальний дозвіл на користування надрами та гірничий відвід (у разі його необхідності) або уклав угоду про розподіл продукції, має виключне право здійснювати в його межах користування надрами відповідно до цього спеціального дозволу. 
Статтею 24 Кодексу України про надра встановлено, що користувачі надр мають право здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу тощо.
Права та обов`язки користувача надр виникають з дня, наступного за днем внесення інформації про спеціальний дозвіл на користування надрами до Державного реєстру спеціальних дозволів на користування надрами, якщо в такому спеціальному дозволі на користування надрами не передбачено більш пізній строк, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено самою угодою, та діють до завершення строку дії спеціального дозволу на користування надрами або до набрання законної сили рішенням суду про дострокове припинення прав на користування надрами (припинення дії спеціального дозволу на користування надрами) з підстав, встановлених цим Кодексом.
При цьому статтею 18 Кодексу України про надра передбачено особливості надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами. Відповідно до якої, надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України. Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів. Місцеві ради при наданні земельної ділянки для розробки родовищ корисних копалин місцевого значення одночасно надають у користування і надра.
В статті 3 Кодексу України про надра визначено, що гірничі відносини в Україні регулюються Конституцією України, законами України "Про адміністративну процедуру", "Про охорону навколишнього природного середовища", цим Кодексом та іншими актами законодавства України, що видаються відповідно до них.
Водночас у частині 4 цієї ж статті наголошено, що земельні, лісові та водні відносини регулюються відповідним законодавством України.
Поняття земельного законодавства та його завдання наведено у ст. 4 Земельного кодексу України, відповідно до якої, земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, його завданням є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.
За існуючої моделі правового регулювання безумовний пріоритет в регулюванні земельних відносин (суспільних відносин щодо володіння, користування і розпорядження землею) надається саме земельному законодавству, а норми іншого законодавства, зокрема, цивільного та гірничого застосовуються до нього субсидіарно і в частині, яка йому не суперечить. (Такий висновок викладений у п.п.5.10-5.11 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.11.2025 у справі №902/1257/24).

Стаття 395 Цивільного кодексу України регламентує, що речовими правами на чуже майно є: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.
Статтею 122 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) визначено повноваження, зокрема, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
За ч. 1 ст. 127 ЗК України, зокрема, органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Суд зазначає, що ч. 4 ст. 66 Земельного кодексу України доповнено абзацом другим згідно із Законом №402-IX від 19.12.2019 в редакції Закону №2805-IX від 01.12.2022. 
Так, згідно з ч. 4 ст. 66 ЗК України, надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим відповідним робочим проектом землеустрою на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки.
Земельні ділянки усіх форм власності та категорій надаються у користування власникам спеціальних дозволів на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислову розробку родовищ) загальнодержавного та місцевого значення та (або) на видобування корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення шляхом встановлення земельних сервітутів згідно з межами ділянок надр та строками дії відповідних спеціальних дозволів на користування надрами, а також за межами таких ділянок надр для будівництва та розміщення споруд/об`єктів, пов`язаних із зазначеним видом діяльності (з автоматичним продовженням строку дії земельного сервітуту в разі продовження строку дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами). Встановлення земельних сервітутів для зазначених цілей здійснюється без зміни цільового призначення таких земельних ділянок, крім земель природно-заповідного фонду, оздоровчого призначення, рекреаційного призначення, історико-культурного призначення.
Доповнивши статтю 66 Земельного кодексу України абзацом четвертим, законодавець в такий спосіб визначив особливості надання земельних ділянок (у тому числі юридичний титул, на якому вони надаються) для потреб, пов`язаних з користуванням надрами.
Загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлений статтею 123 Земельного кодексу України, а статтею 124-1 цього кодексу визначено порядок встановлення земельних сервітутів на землях державної, комунальної власності.
Згідно з п. в-3 ст. 99 Земельного кодексу України, власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення такого земельного сервітуту, як право на користування земельною ділянкою для потреб геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислової розробки родовищ) загальнодержавного та місцевого значення та (або) для видобування корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення з правом будівництва та розміщення споруд/об`єктів, пов`язаних із зазначеним видом діяльності, за умови що при цьому не порушуються права землевласника, передбачені статтею 98 цього Кодексу.
Статтею 98 Земельного кодексу України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). 

Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.
За змістом ст. 66 Земельного кодексу України, саме встановлення земельного сервітуту і є тим юридичним титулом, який легітимізує здійснення надрокористувачем своєї діяльності в межах земельних ділянок (як сформованих у встановленому порядку, так і тих, формування яких не здійснено). Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.11.2025 у справі №902/1257/24.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.03.2025 у справі №903/667/24 зробив висновок про те, що Земельний кодекс України встановлює можливість власника спеціального дозволу на видобування корисних копалин отримати у користування земельну ділянку в межах відповідних надр (або за межами, для будівництва та розміщення споруд/об`єктів, пов`язаних із зазначеним видом діяльності). Отримати таке право власник дозволу може саме шляхом встановлення земельного сервітуту. Саме після встановлення земельного сервітуту в межах надр, відповідна особа матиме можливість здійснювати роботи, які передбачені спеціальним дозволом. Реалізації такого права фактично зумовлює здійснення дій, які зумовлюють користування земельною ділянкою, зокрема і шляхом видобування корисних копалин.
Таким чином, норми ч. 4 ст. 66 та п. "в-3" ст. 99 Земельного кодексу України визначають порядок надання надрокористувачам земельних ділянок усіх форм власності та категорій, а саме шляхом встановлення земельних сервітутів згідно з межами ділянок надр та строками дії відповідних спеціальних дозволів на користування надрами. Зокрема, встановлення земельних сервітутів для зазначених цілей передбачено здійснювати без зміни цільового призначення таких земельних ділянок, за винятком певних категорій земель, які перебувають під особливою охороною держави.
За вищевикладеного, після припинення орендних правовідносин, ТОВ "Надра Інвест" має право на отримання у користування земельної ділянки в межах відповідних надр на строк дії спеціального дозволу, саме шляхом встановлення земельного сервітуту, а не шляхом визнання укладеним договору оренди земельної ділянки, як просить позивач у позові. Тому, у задоволенні позову про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки площею 3,1510 га з кадастровим номером 1821184300:05:001:0108 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами в редакції, згідно прохальної частини заяви про зміну предмету позову, суд відмовляє.
Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що досягнення мети, яка спонукала позивача звернутись до суду з цим позовом, може бути реалізована виключно шляхом встановлення земельного сервітуту. Такий спосіб захисту відповідатиме вимогам чинного законодавства та дозволить досягти правової визначеності у спірних правовідносинах. 
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові від 05.11.2024 у справі №923/898/21 зазначено, що передумовою звернення до суду за встановленням сервітуту має бути доказ вчинення дій щодо встановлення сервітуту та недосягнення про це згоди між сторонами. Якщо ж до звернення до суду не вчинялися дії щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, відсутнє звернення до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), то в суду немає підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку з відсутністю в позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду.
При цьому, матеріали справи не місять доказів звернення позивача з пропозицією про встановлення сервітуту, а встановлені обставини справи, не дають підстави вважати, що будь-якою стороною висловлювалася пропозиція про укладення саме договору про встановлення сервітуту. З огляду на наведене, суд відмовляє в задоволенні позову.

4. Судові витрати за результатами розгляду справи. 
Згідно з частинами 1, 2 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати, згідно статті 129 ГПК України, покладаються на позивача. 
Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ: 

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.03.26 

Суддя Лозинська І.В. 

Віддрукувати: 
1 - до справи
2,3 - сторонам Електронний суд