13.04.2026 
Справа № 696/522/26 
№ 3/696/240/26 

ПОСТАНОВА
іменем України
13 квітня 2026 року м. Кам`янка

Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Білопольська Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Кам`янка) відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,
до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - 

в с т а н о в и в : 

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 984116 від 30 березня 2026 року ОСОБА_1 , 19 березня 2026 року, близько 17 год. 00 хв., в телефонному режимі та за допомогою месенджерів погрожував своїй дружині ОСОБА_2 фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, чим порушив вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що виникла конфліктна ситуація між ним та дружиною, він не погрожував їй фізичною розправою. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча про день і час розгляду справи повідомлялася належним чином.
Заслухавши учасника справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до такого висновку.
Положеннями ст. 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19 березня 2026 року, від ОСОБА_2 надійшла заява про те, що 19 березня 2026 року, близько 17 год. 00 хв., колишній чоловік ОСОБА_1 зателефонував та почав погрожувати, а також ображати її нецензурною лайкою.
Судом встановлено, що як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а письмові матеріали справи містять лише заяву та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , що у даному випадку вказує лише на конфлікт з підстав відсутності взаєморозуміння, який виник між нею та ОСОБА_1 .
З письмових пояснень ОСОБА_1 від 30 березня 2026 року вбачається, що вони знаходяться на стадії розлучення та у них виник конфлікт під час поділу майна, він не погрожував ОСОБА_2 фізичною розправою.
Окрім того, ні у вказаній заяві, ні в матеріалах справи немає даних, що саме 19 березня 2026 року було спричинено шкоду психічному здоров`ю заявниці ОСОБА_2 .
Також у письмових поясненнях ОСОБА_2 від 19 березня 2026 року не містяться посилання на завдання шкоди її психічному здоров`ю та в чому саме полягала така шкода.
У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутня та мав місце конфлікт, однак не кожен конфлікт є домашнім насильством в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Натомість в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази на підтвердження того, що поведінка ОСОБА_1 була направлена на намагання утвердити або отримати контроль над іншою особою, містить певні дискримінаційні ознаки, наявна мета вчинення домашнього насильства, а відтак дії ОСОБА_1 в ході конфліктної ситуації з ОСОБА_2 не можуть розцінюватись як домашнє насильство. 
Наявність наслідків дій ОСОБА_1 у виді завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 взагалі не відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, їх зміст не розкрито, а тим більше не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом», що є припущенням й прямо суперечить ст. 62 Конституції України.
Будь-яких інших доказів, які б доводили вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме пояснення свідків, наявність речових доказів, показання технічних приладів та технічних засобів та ін. (ст. 251 КУпАП), посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не представлено.
Розгляд справи у суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах, долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол. Для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.
Саме по собі складання протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Всупереч положенням ст. 256 КУпАП, а також ст. 251 КУпАП, якою визначені докази в справі про адміністративне правопорушення, надані суду матеріали не містять належних, беззаперечних та достовірних доказів, які б доводили, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. З огляду на викладене, суд позбавлений можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки вина особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку, що в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя     Н.А. Білопольська