ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/1431/25	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомленням (виклику) сторін, справу 
за позовом: Долинського районного споживчого товариства, вул. Обліски, 34, м. Долина, Калуський район, Івано-Франківська область, 77503 
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Гошовської Галини Михайлівни, с. Підбережжя, Болехівської міської ради, Івано-Франківська область, 77212
про стягнення 5539,00 грн,

встановив: Долинське районне споживче товариство звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Гошовської Галини Михайлівни про стягнення 5539,00 грн.
15.12.2025, за результатом автоматизованого розподілу, судову справу № 909/1431/25 розподілено судді Стефанів Т. В.
30.12.2025, у зв`язку з відпусткою судді Стефанів Т. В., матеріали справи № 909/1431/25 передано до відділу документального забезпечення, канцелярії (акт приймання передавання справ від 30.12.2025).
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025, вищезазначену справу передано на розгляд судді Неверовській Л. М.

Позиція позивача.
Позовні вимоги мотивовано порушенням відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати у встановленому договором оренди №26 від 01.11.2022 розмірі, внаслідок чого станом на 1 квітня 2025 року, згідно бухгалтерського обліку позивача за відповідачем рахується борг за оренду торгового місця в розмірі 5539 грн. 00 коп.

Позиція відповідача.
У відзиві на позов зазначає, що позовні вимоги не визнає повністю, оскільки: позивач не довів належного повідомлення відповідача про зміну розміру орендної плати; зміна істотних умов договору не була погоджена сторонами; позивач протягом тривалого часу приймав оплату на попередніх умовах, чим фактично підтвердив їх дію; розрахунок заборгованості є необґрунтованим.
Відповідно до п. 3.4 договору оренди, орендодавець зобов`язаний письмово повідомити орендаря про зміну розміру орендної плати не пізніше ніж за один місяць до запровадження таких змін. Позивач посилається на повідомлення №78 та акт про відмову від його підписання від 29.09.2022 року. Разом з тим: надане повідомлення №78 не містить дати його складання, що унеможливлює встановлення факту дотримання строків повідомлення; у самому документі відсутні відомості про дату його оформлення; на документі наявні відмітки із датою 2025 року, що викликає обґрунтовані сумніви щодо часу його фактичного вручення; позивач не надав доказів направлення повідомлення поштовим зв`язком; відсутній підпис відповідача про отримання.
Акт про відмову від підписання складений виключно працівниками позивача, які є заінтересованими особами, та не може вважатися належним і достатнім доказом вручення.
Відповідач заперечує факт отримання повідомлення у 2022 році та факт відмови від його підписання.
Фактично про наявність такого повідомлення відповідач дізналася лише у липні 2025 році після отримання повідомлення про погашення заборгованості № 53 від 01.07.25. Отже, позивач не довів дотримання порядку та строків повідомлення, передбачених договором.
Розмір орендної плати є істотною умовою договору. Зміна істотних умов договору потребує погодження сторін. Жодної додаткової угоди між сторонами укладено не було. Відповідач не надавала згоди на зміну розміру орендної плати та не підписувала жодних документів з цього приводу. Таким чином, підстав для застосування нового розміру орендної плати не існує.
Відповідно до п. 3.4 договору, у разі відмови орендаря від нового розміру орендної плати договір вважається достроково припиненим. Разом з тим, позивач: не вчиняв дій щодо припинення договору; не вимагав звільнення об`єкта оренди; не складав актів повернення майна; продовжував приймати оплату. Отже, сам позивач не застосував передбачені договором наслідки, що свідчить про фактичне продовження договірних відносин на попередніх умовах.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач здійснювала оплату орендної плати, а позивач її приймав. Позивач не повертав кошти, не заявляв заперечень щодо їх розміру та не повідомляв про наявність заборгованості протягом тривалого часу. Такі дії свідчать про погодження сторонами фактичних умов договору. Поведінка позивача є суперечливою, оскільки він одночасно приймав оплату та не заперечував її розмір, але згодом заявляє вимоги про стягнення додаткових сум. Така поведінка суперечить принципу добросовісності у цивільних правовідносинах.
Розрахунок заборгованості позивача ґрунтується на односторонньо зміненому розмірі орендної плати, який: не був погоджений відповідачем; не був належним чином доведений до її відома; не підтверджений належними доказами.
При цьому сам позивач враховує здійснені відповідачем оплати, що підтверджує виконання нею зобов`язань у межах погоджених умов. Таким чином, розрахунок є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Обставини справи, дослідження доказів.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.
01 липня 2020 року між Гошовською Галиною Михайлівною та Долинським районним споживчим товариством укладено договір оренди торгового місця № 26 для проведення відповідачем підприємницької діяльності пов`язаної з реалізацією промислових товарів.
За умовами договору, предметом договору є торговельне місце № 10 ряд IІІ площею 7,64 кв.м, місцезнаходження якого зазначене на плані розміщення торговельних місць ринку (далі — об`єкт оренди). У контексті цього договору торговельне місце на ринку - це торговельний павільйон встановлених розмірів згідно з планом території ринку.
Згідно п. 1.4. договору, об`єкт оренди надається орендодавцем у тимчасове платне користування орендарю для провадження торговельної діяльності промисловими товарами.
Відповідно до п. 3.1. договору, розмір орендної плати за користування квадратним метром об`єкта оренди становить 110 гривень за місяць. Загальний розмір орендної плати за місяць користування об`єктом оренди становить 840 грн та вноситься орендарем в касу Долинського РайСТ попередньо до 5 числа, в якому надається торгове місце по чеках електронного касового апарату на ринку, або на розрахунковий рахунок.
Згідно п. 3.2. договору орендна плата підлягає сплаті незалежно від результатів господарської діяльності орендаря та фактичного використання ним об`єкта оренди.
Відповідно до п. 3.4. договору, розмір орендної плати переглядаються на вимогу однієї із сторін у випадках, передбачених законодавством України. Розмір орендної плати може бути змінено орендодавцем у випадку зміни законодавства України, прийняття нормативних актів, значного зростання індексу інфляції, ін., впливають на формування калькуляції вартості орендної плати. У випадку необхідності зміни розміру орендної плати орендодавець зобов`язаний письмово повідомити про це орендаря не пізніше ніж за один місяць до запровадження таких змін. У випадку відмови орендаря від нового розміру орендної плати, даний договір вважається достроково припиненим, а орендар зобов`язаний в строк передбачений п.4.3.8. договору звільнити об`єкт оренди та повернути його орендодавцеві за актом приймання - передачі ( повернення) об`єкта оренди ( додаток 2). У разі подальшого використання орендарем об`єкту оренди після введення в дію орендної плати в новому розмірі, даний договір вважається продовженим на нових умовах щодо орендної плати. При цьому інші умови договору залишаються без змін.
Пунктом 6.1. передбачено, що договір укладено на рік, і діє з 01.07.2020 до 31.07.2021.
Згідно п. 6.3. договору, договір вважається таким, що продовжений на один рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або про його перегляд. 
Відповідно до п. 6.4. договору, дія договору припиняється у разі коли: закінчився строк, на який укладено, і бодай одна із сторін не бажає, щоб дія договору була продовжена; сторони взаємно домовилися про припинення його дії.
Сторонами підписано відповідний акт приймання-передачі торгового місця № 26 (надалі - об`єкт оренди) у тимчасове, платне користування загальною площею 7,64 кв.м. 
Вказаний договір автоматично пролонгувався, враховуючи п. 6.3 договору, оскільки відповідач (орендар) продовжував користуватися об`єктом оренди. 
Відповідно до постанови правління Долинського райспоживтовариства протокол засідання № 9 пункт 3 від 22.09.2022 «Про тарифи на послуги та розмір орендної плати за 1 кв. м. торгової площі павільйонів, що надається в оренду на ринку РайСТ», становить 135 грн.
Як вказує позивач, враховуючи вказану постанову, розмір орендної плати який мала б сплачувати ФОП Гошовська Г. М. становить 1031 грн. в місяць. 
29 вересня 2022 року комісією в складі працівників Долинського РайСТ повідомлено ФОП Гошовську Г.М. та вручено повідомлення за №78 від 29.09.2022 про те, що з 01 листопада 2022 року розмір орендної плати за надане торгове місце на ринку Долинського райспоживтовариства по вул. Торгова, 3 м. Долина буде становити 135 грн. за 1 кв. м., відповідно за місяць — 1031 грн.00 коп.
Однак, ФОП Гошовська Г. М. від підпису про те, що отримала повідомлення за №78 від 29.09.2022 відмовилась, про що складений акт від 29.09.2022.
31 жовтня 2022 року працівниками РайСТ було вручено ФОП Гошовська Г. М. новий договір №26 оперативної оренди торговельних місць на ринку райспоживтовариства позивача (надалі - договір оренди № 26) про оренду торгового місця №26 м. Долина на ринку по вул. Торгова, 3 площею 7,64 кв. райспоживтовариства зі строком дії з 01.11.2022 до 01.11.2023, з розміром орендної плати в місяць 1031 грн.
Умови договору №26 від 01.11.2022 є аналогічними викладеним умовам договору №26 від 01.07.2020, окрім розміру орендної плати.
Відповідно до п. 3.1. договору №26 від 01.11.2022, розмір орендної плати за користування квадратним метром об`єкта оренди становить 135 гривень за місяць. Загальний розмір орендної плати за місяць користування об`єктом оренди становить 1031 грн та вноситься орендарем в касу Долинського РайСТ попередньо до 5 числа, в якому надається торгове місце по чеках електронного касового апарату на ринку, або на розрахунковий рахунок.
Однак від підписання договору відповідачка відмовилась, про що складено відповідний акт від 31.10.2022.
Відповідач з 01.11.2022 продовжує користуватися торговим місцем для здійснення торговельної діяльності промисловими товарами та сплачуває орендну плату в розмірі 840 грн за місяць за використання об`єкту оренди, замість 1031 грн за місяць.
Листом №53 від 01 липня 2025 року, позивач повідомив відповідача про необхідність погасити наявну заборгованість з орендної плати та проводити орендну плату враховуючи нові умови оренди торгового місця №26 з 01 листопада 2022 р. Однак відповідач відмовлявся від підпису про ознайомлення з листом-повідомлення. Позивач відправляв зазначені документи рекомендованими повідомленнями через поштове відділення.
Орендна плата відповідачу нараховувалась згідно періоду зайняття відповідачем торгового місця №26 та діючої в такий період ставки орендної плати затвердженої орендодавцем, зокрема з 1 листопада 2022 року по 1 квітня 2025 року в розмірі 1031 грн в місяць.
Внаслідок несплати відповідачем орендної плати у встановленому розмірі, станом на 1 квітня 2025 року, за відповідачем рахується борг за оренду торгового місця в розмірі 5539 грн. 00 коп. 
Позивач звернувся до відповідача з претензією за № 63 від 20.08.2025 про сплату протягом визначеного претензією строку (25 вересня 2025 р.) боргу в сумі 5539 грн за отримані послуги.
Відповідач відповіді на претензію не надав, борг в сумі 5539 грн добровільно не погасив.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення. Висновки суду.
У п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 ЦК України).
За змістом ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч.1 ст.640 ЦК України).
Згідно з абз.1, 2 ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору; пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
За приписами ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1); якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч.2). При цьому, зазначена правова норма не містить вичерпного переліку можливих конклюдентних дій (постанова Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №912/1883/17).
Згідно матеріалів справи, відповідач з 01.11.2022 продовжує користуватися торговим місцем для здійснення торговельної діяльності промисловими товарами, незважаючи на відмову від підписання договору №26 від 01.11.2022, умови якого є аналогічними викладеним умовам попереднього укладеного між сторонами договору №26 від 01.07.2020, (окрім розміру орендної плати). 
Продовження користування відповідачем торговим місцем свідчать про те, що відповідач фактично погодився з умови договору №26 від 01.11.2022.
При цьому, щодо попереднього укладеного між сторонами договору №26 від 01.07.2020, суд вважає, що виходячи з умов п. 6.1., 6.3., 6.4. договору, вказаний договір є таким що припинився внаслідок закінчення строку на який його було укладено та враховуючи звернення позивача з пропозицією про укладення договору на новий строк зі зміненим розміром орендної плати.
Згідно умов ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
Однак, відповідач об`єкт оренди після припинення договору №26 від 01.07.2020 не повернув.
Отже, з огляду на наведені вище законодавчі приписи та вчинення відповідачем конклюдентних дій щодо виконання умов договору №26 від 01.07.2022 (продовження користування торгівельним місцем, часткова сплата орендної плати), суд вважає, що договір №26 від 01.11.2022 є укладеним незважаючи на відсутність у ньому підпису відповідача, та відповідно породжує у його сторін відповідні права і обов`язки та підлягає виконанню ними.
Частиною першою статті 626 ЦК визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України).
Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
При цьому, враховуючи встановлені судом обставини та законодавчі норми, доводи відповідача є необґрунтованими та зводяться до незгоди з встановленим позивачем з 01.11.2022 розміром орендної плати. 
У разі не погодження з розміром орендної плати, відповідач не позбавлений права розвівати з позивачем договір оренди.
Матеріалами справи підтверджується, що борг відповідача перед позивачем по орендній платі за період з 1 листопада 2022 року по 1 квітня 2025 року становить 5539 грн грн. Відповідач доказів оплати ним боргу з орендної плати не надав.
Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення боргу з орендної плати в сумі 5539 грн підлягають задоволенню.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).
Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведених обставин, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Судові витрати.
Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судовий збір слід покласти на відповідача.
Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:

позов Долинського районного споживчого товариства до фізичної особи-підприємця Гошовської Галини Михайлівни про стягнення 5539 грн - задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця Гошовської Галини Михайлівни, с.Підбережжя, Болехівської міської ради, Івано-Франківська область, 77212 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Долинського районного споживчого товариства, вул. Обліски, 34, м.Долина, Калуський район, Івано-Франківська область, 77503 (ідентифікаційний код 01753121) (р/р НОМЕР_2 в Івано-Франківському АТ "Ощадбанк", м. Івано-Франківськ МФО 336503) 5539 (п`ять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) грн боргу, 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.03.2026. 

Суддя Неверовська Л. М.