КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи № 760/24778/23 Головуючий у суді першої інстанції - Коробенко С.В. Номер провадження № 22-ц/824/4610/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,
розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 14 березня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Коробенка С.В., у місті Києві, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2023 року ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулось до суду із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, який мотивувало тим, що ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.
Відповідачка є власником квартири та споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем). Повідомленням було визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. А також визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.
Позивач вказував, що оскільки після розміщення повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на його адресу жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору не надходило то відповідач вважаються такими, що отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення.
Відповідно до вказаного договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води, а відповідач в свою чергу зобов`язуються своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць та застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Однак, відповідач в порушення умов Договору та вимог, що передбачені нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2023 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконала належним чином, внаслідок чого у них утворилась заборгованість у розмірі 29 972, 63 грн.
Крім того, позивач вказує, що у відповідача по справі наявна також заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 52,43 грн, а також заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 669,78 грн.
Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 30 694,84 грн.
Також зазначено, що у зв`язку із простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг відповідачі зобов`язані сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 3% річних у розмірі 1 301,65 грн та інфляційні втрати у розмірі 6 384,31 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 14 березня 2025 року позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 30 694,84 грн, 3% річних у розмірі 1 301,65 грн, інфляційні втрати у розмірі 6 384,31 грн, а всього заборгованість в загальному розмірі 38 380,80 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що з моменту придбання квартири у 2017 році, апелянт не проживає та не зареєстрована в ній. Вказану квартиру 11 червня 2021 році подарувала своєму рідному брату ОСОБА_2 (Договір дарування №7-34, посвідчений 11.06.2021 року державним нотаріусом 9 державної нотаріальної контори м. Києва, знаходиться у обдаровуваного).
Вважає, що не підлягає стягненню з неї на користь позивача заборгованість за житлово - комунальні послуги, починаючи з 11 червня 2021 року і по 31 липня 2023 року, оскільки з 11 червня 2021 року власником квартири є ОСОБА_1 .
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 14 березня 2025 року та ухвалити у нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Вирішити питання про розподіл судових витрат.
29 січня 2026 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника ПрАТ «АК «Київводоканал» - Сердюк О.В. на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.Вказує, що відповідачем будь - яких доказів на підтвердження відчуження квартири АДРЕСА_2 не надано ні до суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції.
Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що відповідно до підпункту 14 п. 38 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690 (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) споживач зобов`язаний інформувати виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. 
Так, підпунктом 13 п. 31 Публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, опублікованого 31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті ПрАТ «АК «Київводоканал» (vodokanal.kiev.ua), передбачено, що споживач зобов`язаний письмово шляхом подання заяви інформувати виконавця про зміну власника житлового приміщення (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житловому приміщенні споживача, протягом 10 календарних днів з дня настання таких змін.
Також умовами п. 9.2. Договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) від 01 листопада 2015 року, що був укладений між Позивачем та Відповідачем у письмовій формі передбачено, що договір може бути розірваний достроково у разі переходу права власності (користування) на квартиру до іншої особи шляхом письмового повідомлення споживачем виконавця.
З боку Відповідача зазначені вимоги законодавства та умов договорів щодо інформування ПрАТ «АК «Київводоканал» про зміну власника житла (якщо таке мало місце) не були виконані.
Таким чином, позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2023 року, є законними та обґрунтованими, що і було встановлено рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 14 березня 2025 року у справі № 760/24778/23.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 01 липня 2014 року набула права власності на квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 01 липня 2014 року.
05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) опубліковано Повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменовано на ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (далі - Договір-1).
Зазначеним Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.
Таким чином, у період з 01 січня 2018 року відповідачка отримувала послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору-1, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору-1 у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал» жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідачки не надходило.
Також 01 листопада 2015 року Договір-1, що укладений між позивачем та відповідачкою, додатково було складено у письмовій формі (а.с.11-18).
Відповідно до п. 1.1. Договору-1, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Згідно з п. 3.1. Договору-1, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті vodokanal.kiev.ua опубліковано Повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - Договір-2).
Відповідно до п. 1.1. Договору-2, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язуються своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Пунктом 7 Договору-2 визначено, що плата за послуги складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 15 Договору-2, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не встановлено договором.
Відтак, з 01 липня 2021 року відповідачка споживає послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору-2.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку ОСОБА_1 має заборгованість по оплаті послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, яка за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2023 року, яка складає 29 972,63 грн - заборгованість за житлово-комунальні послуги з центрального водопостачання та централізованого водовідведення; 52,43 грн - внески за обслуговування вузлів комерційного обліку; 669,78 - заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування; 1 301,65 грн. - три проценти річних; 6 384,31 грн - інфляційні втрати.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал», мотивував своє рішення тим, що відповідач отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж), яка є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору, оскільки після розміщення повідомлення та договору у вищевказаній газеті, на адресу позивача, заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило.
Судом першої інстанції також було зазначено, що відповідач по справі належним чином не виконує свої зобов`язання по сплаті за надані житлово-комунальні послуги у період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2023 року, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 30 694,84 грн, яка підтверджується розрахунком заборгованості. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
В оскаржуваному рішенні також зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п. 2 ст. 625 ЦК України).Суд вважає, що у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, боржник зобов`язаний сплатити на користь позивача 3% річних у розмірі 1 301,65 грн та інфляційні втрати у розмірі 6 384,31 грн.
Апеляційний суд не може повністю погодити із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.
25 жовтня 2023 року Солом`янський районний суд міста. Києва постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та проведення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін і проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Як вбачається з матеріали справи, копія зазначеної ухвали разом з копією позовної заяви з додатками були направлені відповідачу на поштову адресу (а.с. 45,46) за місцем реєстрації останньої та за адресою вказаною у позовній заяві, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 41), однак доказів вручення такої кореспонденції матеріали справи не містять.
За правилом частини першої статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Порядок повідомлення учасників справи про розгляд справи встановлений статями 128 - 130 ЦПК України, про належне повідомлення особи про вчинення відповідної процесуальної дії може свідчити розписка. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.
Про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа. Ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог частини п`ятої статті 128 цього Кодексу (частина друга, п`ята статті 187 ЦПК України).
Статтею 190 ЦПК України передбачено надіслання копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви та доданих до неї документів, а саме ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до частини першої статті 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Неповідомлення судом учасників процесу про розгляду справи є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» і від 3 жовтня 2017 року у справі «Віктор Назаренко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.
Колегія суддів встановила, що матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.
Виходячи з наведеного, у даній справі суд першої інстанції не мав передбачених законом підстав для ухвалення рішення без належного повідомлення відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження , чим позбавив останню реалізувати свої процесуальні права, в тому числі заявити клопотання про застосування строків позовної давності.
Внаслідок такого розгляду справи суд порушив принципи змагальності та рівності сторін, які є елементами права на справедливий судовий розгляд.
Отже, доводи відповідача про її неналежне повідомлення про розгляд справи у Солом`янському районному суді м. Києва , що призвело до порушення її прав на ефективний і справедливий судовий захист, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження.
Згідно із абзацом 2 частини другої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи(частина друга статті 376 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21) викладено правовий висновок про те, що обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. Правильним по суті рішення є в тому випадку, коли воно відповідає вимогам законності й обґрунтованості, оскільки порушення останніх має наслідком зміну або скасування оскарженого судового рішення. Оскаржене судове рішення належить залишати без змін за наявності незначних порушень закону, які вже були усунені при розгляді справи, або ж таких, які можуть бути виправлені судом апеляційної інстанції. Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства.
За таких обставин суд першої інстанції не дотримався умов проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та ухвалив рішення в цій справі з порушенням вимог процесуального законодавства, а відтак оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_1 з наведених вище мотивів не може бути залишене в силі та відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у строки встановлені умовами договору.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Частина 2 ст. 638 ЦК України визначає, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Наявність відносин між сторонами, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з постачання холодної води та водовідведення гарячої та холодної води, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
У відповідності до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Зі змісту п 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.
Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.
Також за приписами ст.ст. 526, 525, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Водночас у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Звертаючись з позовом ПрАТ «АК «Київводоканал» посилалось на те, що ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , яка у період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2023 року не виконувала своїх зобов`язань щодо оплати отриманих послуг.
Відповідно до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА, ОСОБА_1 була зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 в період з 26.01.2017 р. по теперішній час.
Відповідачу належить особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Саме на підставі цього особового рахунку позивачем здійснено розрахунок заборгованості, в якому відображено об`єми споживання послуг, суму нарахування, суми оплати споживача, субсидії, корегування тощо.
Відповідно до цього розрахунку заборгованість за спожиті послуги за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2023 року становить 38 380,80 грн.
Відтак позивач надав докази, як надання житлово-комунальних послуг відповідачеві, так і докази щодо заборгованості відповідача по оплаті таких послуг.
Відповідач будь - яких заперечень щодо позову не подав.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використання внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
05 серпня 2014 в газеті «Хрещатик» було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту), за умовами якого ПАТ «АК «Київводоканал», яке було перейменовано в ПрАТ «АК «Київводоканал», зобов`язується за плату надати замовнику послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньобудинкових мереж.
У матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 після вищезазначеної публікації подала повідомлення про відмову від надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення.
Законом України від 03.12.2020 №1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» внесено зміни до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та змінено моделі організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг і запроваджено поняття індивідуального договору про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк.
Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті (vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (у подальшому зі змінами).
Відтак між сторонами виникли правовідносини, які регулюються публічним договором.
Крім того, відсутність укладеного між сторонами договору, який був би підписаний особисто ОСОБА_1 , не є підставою для звільнення її від сплати за ті послуги, які вона фактично отримала. Такі висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17.
Особовий рахунок відкрито на ім`я відповідача, а тому незалежно від того, чи є вона власником квартири, чи наймачем цієї квартири, вона має оплачувати житлово-комунальні послуги, які у цю квартиру надаються, доки не спростує, що вона не є споживачем послуг.
Однак, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що відповідно до копій відомостей з державного реєстру речових прав вбачається, що відповідно до договору дарування, серія та номер: 7-304, виданий 11 червня 2021 року, видавник: Майданик І.В., державний нотаріус Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 . 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Частиною 3 ст. 367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Колегія суддів приймає додані апелянтом до апеляційної скарги нові докази, оскільки подати їх до суду першої інстанції ОСОБА_1 не мала можливості з причин, що об`єктивно не залежали від неї.
Отже твердження апелянта, що відповідач не була споживачем послуг за вищезазначеною адресою у період з 11 червня 2021 року до 31 липня 2023 року знайшли своє підтвердження.
На думку колегії суддів з ОСОБА_1 підлягає до стягнення заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2018 року по 11 червня 2021 року в сумі 10 254,41 грн, тобто в той період коли відповідач була власником вказаної квартири.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки заборгованість відповідача є грошовим зобов`язанням, вимоги про стягнення інфляційний збитків у сумі 5 599,72 та трьох процентів річних у сумі 1 181,01 підлягають задоволенню. Суд апеляційної інстанції визначає зазначені суми станом на 31 травня 2021 року виходячи з розрахунку заборгованості наданого суду позивачем.
В силу ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
В порядку ч.ч. 1.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки за подачу позовної заяви ПрАТ «АК «Київводоканал» сплатило судовий збір у розмірі 2 684 грн, а за результатом апеляційного розгляду справи суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог на 44,38%, то до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 191,15 грн.
Крім того, оскільки апелянт за подачу апеляційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 4 026 грн, а апеляційну скаргу задоволено на 55,62%, то з позивача на користь відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 239,26 грн.
Враховуючи взаємозалік судових витрат, з позивача на користь відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1 048,11 грн (2 239,26 грн - 1 191,15 грн).
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 14 березня 2025 року у в частині вирішення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, код ЄДРПОУ 03327664) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 10 254,41 грн, 3% річних у розмірі 1 181,01 грн та 5 599,72 грн інфляційних втрат, а всього 17 035, 14 грн (сімнадцять тисяч тридцять п`ять гривень чотирнадцять копійок)
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»(01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, код ЄДРПОУ 03327664) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 )понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 048,11 грн (одна тисяча сорок вісім гривень одинадцять копійок).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді : 

_______________ ________________ ______________
М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв