ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 березня 2026 року справа №200/4245/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі № 200/4245/25 (головуючий І інстанції Волгіна Н.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які полягають у включенні в розрахунковий період середньої заробітної плати періоди з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року нульовим значенням; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії позивача з 6 березня 2024 року без урахування періоду заробітної плати за період з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року включеної нульовим значенням. 
В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.
Позивач 23 травня 2024 року засобами веб-порталу Пенсійного фонду України звернулась із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ъй було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” через відсутність пільгового стажу.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року по справі № 200/4981/24 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволеними частково: скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 057250005761 від 31 травня 2024 року про відмову в призначенні пенсії, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 23 травня 2024 року, зарахувавши до її страхового стажу періоди роботи з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 16 жовтня 2020 року, до пільгового стажу за Списком № 2 - період роботи з 1 листопада 2019 року по 16 жовтня 2020 року.
26 січня 2025 року позивач через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась із заявою про добровільне виконання судового рішення.
У відповідь на звернення позивача відповідач листом від 7 лютого 2025 року № 2049-1216/Н-03/8-2200/25 повідомив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 23 травня 2024 року про призначення пенсії за віком та зараховано до її страхового стажу періоди роботи з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 16 жовтня 2020 року, до пільгового стажу за Списком № 2 – період з 1 листопада 2019 року по 16 жовтня 2020 року; призначено ОСОБА_1 пенсію за віком з 6 березня 2024 року. Також повідомлено, що для отримання інформації та копій документів заявниці необхідно звернутись до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за місцем реєстрації.
25 лютого 2025 року позивач засобами веб-порталу Пенсійного фонду України звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13 березня 2025 року № 5794-4463/Н-02/8-0500/25 ОСОБА_1 було повідомлено, що періоди заробітної плати з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року враховані для обчислення середньомісячної заробітної плати нульовим визначенням, оскільки в рішенні суду відсутні зобов`язання щодо врахування заробітної плати за вказані періоди.
Позивач вважає дії відповідача з врахування її заробітної плати періоди з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року з нульовим значенням протиправними, так як таке врахування призвело до призначення їй пенсії у зменшеному розмірі (а.с. 1-11).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі № 200/4245/25 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з включення в розрахунковий період середньої заробітної плати ОСОБА_1 для розрахунку розміру призначеної їй пенсії заробітної плати за періоди з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року із нульовим значенням. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з 6 березня 2024 року (з дати її призначення) – із врахуванням заробітної плати за періоди з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року, розмір якої наведений в Індивідуальних відомостях про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме: за листопад 2017 року – 4785,99 грн, за грудень 2017 року – 4527,59 грн, за січень 2018 року – 6968,67 грн; за листопад 2019 року – 5399,43 грн, за грудень 2019 року – 5790,29 грн, за січень 2020 року – 5358,27 грн, за лютий 2020 року – 5563,82 грн, за березень 5779,79 грн, за квітень 2020 року – 4723,00 грн, за травень 2020 року – 4723,00 грн, за червень 2020 року – 4723,00 грн, за липень 2020 року – 2729,53 грн, за серпень 2020 року – 4723,00 грн, за вересень 2020 року – 5067,66 грн.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Позивач, ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), є громадянкою України згідно з паспортом.
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Хмельницькій області), є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 59, 85). 
Судом встановлено, що 23 травня 2024 року позивач через вебпортал Пенсійного фонду України звернулась із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, яка розглядалась за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Хмельницькій області (а.с. 21-24, https://reyestr.court.gov.ua/Review/120544677).
Відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року по справі № 200/4981/24, яке набрало законної сили 20 січня 2025 року, рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 31 травня 2024 року № 057250005761 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність пільгового стажу (а.с. 21-24, https://reyestr.court.gov.ua/Review/120544677).
Позивач оскаржила вказане рішення до суду і рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року по справі № 200/4981/24, яке набрало законної сили 20 січня 2025 року, рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області № 057250005761 від 31 травня 2024 року про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії було скасовано; зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 23 травня 2024 року, зарахувавши до її страхового стажу періоди роботи з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 16 жовтня 2020 року, до пільгового стажу за списком № 2 - період роботи з 1 листопада 2019 року по 16 жовтня 2020 року (а.с. 21-24, 73-80, https://reyestr.court.gov.ua/Review/120544677).
Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1) (далі - Порядок № 22-1), яким врегульований порядок призначення громадянам пенсії та порядок перерахунок призначених пенсій, рішення за результатами розгляду заяви п і д п и с у є т ь с я керівником органу, що п р и з н а ч а є пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за наслідком розгляду заяви про призначення/перерахунок пенсії обов`язково має містити назву органу, що його прийняв, та має бути підписано керівником цього органу.
В матеріалах справи копія рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області, прийнятого на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року за наслідком розгляду заяви позивача від 23 травня 2025 року, оформленого згідно із приписами п. 4.3 Порядку № 22-1, - відсутня, замість неї суду надано витяг з електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , якій не містить назви пенсійного органу, що його прийняв - на витягу наявна лише назва пенсійного органу, на обліку в якому перебуває позивач (“Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області”).
За поясненням відповідача, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року рішення за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 від 23 травня 2025 року про призначення пенсії приймалось саме ГУ ПФУ в Хмельницькій області (а.с. 81-83).
Відповідно до наданого суду витягу з електронної пенсійної справи позивача, рішенням пенсійного органу № 057250005761 від 10 лютого 2025 року “про призначення пенсії”, прийнятим на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року, позивачу з 6 березня 2024 року призначено пенсію відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”; страховий стаж (повний) – 40 років 10 місяців 7 днів; в тому числі: робота за списком № 2 – 6 років 5 місяців 24 дні; коефіцієнт стажу без урахуванням кратності - 0,40833; коефіцієнт стажу з урахуванням кратності ((490 / 100 * 12) * 1) - 0,40833; розмір пенсії за віком (ст. 27) (17141,67 * 0,40833) – 6 999,46 грн; доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч. 1 абз. 2) (за 10 років) – 236,10 грн; загальний розмір пенсії – 7 235,56 грн; місяць підвищення розміру пенсії – 1 лютого 2024 року; розмір пенсії з надбавками – 7 235,56 грн (а.с. 60).
Як вбачається із витягу з електронної пенсійної справи позивача “Розрахунок ОСОБА_1 . Алгоритм розрахунку: пенсія за віком (ЗУ № 1058)” (дата складання розрахунку відсутня): кількість місяців заробітної плати - 283 (до оптимізації) (в т.ч. заробітна плата за періоди з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року, з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року); кількість місяців, виключених оптимізацією, - 49 (в межах 10%); кількість місяців, виключених додатково, - 77 (понад 10%); кількість місяців заробітної плати - 157 (після оптимізації); індивідуальний коефіцієнт для обчислення – 0.93215 (до оптимізації); страховий стаж за місяці врахованої заробітної плати – 156.20000 (157-1+6/30); індивідуальний коефіцієнт для обчислення - 1.26419 (після оптимізації); середньомісячний заробіток для обчислення 17141.67000. При цьому за періоди з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року, з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року щомісячний розмір заробітної плати ОСОБА_1 враховано із нульовим значенням (а.с. 61-64).
Суд зазначає, що у відзиві на позов відповідач цитує норми законодавства та висновки Верховного Суду щодо проведення перевірки нарахування заробітної плати первинними документами. Але жодним чином не зазначає, що позивач надавала якісь довідки про заробітну плату за спірні періоди і що управління врахувало заробітну плату позивача, зазначену у цих довідках із нульовим значенням у зв`язку із тим, що мало намір провести таку перевірку, але була відсутня така можливість, або що управління проводило таку перевірку та за наслідком перевірки нарахована позивачу відповідно до персоніфікованого обліку заробітна плата не підтвердилась. 
Будь-яких інших підстав врахування заробітної плати позивача за спірні періоди з нульовим значенням у відзиві відповідачем не наведено.
Згідно із матеріалами справи, 26 січня 2025 року позивач звернулась через вебпортал Пенсійного фонду України зі зверненням щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі № 200/4981/24 (вх. № 1216/Н-2200/25) (а.с. 25, 35-36).
Листом від 7 лютого 2025 року (вих. № 2049-1216/Н-03/8-2200/25) ГУ ПФУ в Хмельницькій області за наслідком розгляду заяви позивача від 26 січня 2025 року (вх. № 1216/Н-2200/25) щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі № 200/4981/24 повідомило таке.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі № 200/4981/24 ГУ ПФУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії за віком та зараховано до страхового стажу періоди роботи з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 16 жовтня 2020 року, до пільгового стажу період роботи за Списком № 2 з 1 листопада 2019 року по 16 жовтня 2020 року та призначено пенсію за віком з 6 березня 2024 року. Після прийняття рішення про призначення пенсії за віком відповідно до п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення була направлена за місцем проживання (реєстрації) заявниці - до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області), тому для отримання запитуваної інформації та документів з пенсійної справи ОСОБА_1 необхідно звернутись до ГУ ПФУ в Донецькій області (а.с. 25).
25 лютого 2025 року позивач звернулась через вебпортал Пенсійного фонду України до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою (вх. № 4463/Н-0500/25), в якій просила повідомити про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року по справі № 200/4981/24 та надати підтвердні документи про його виконання, в тому числі рішення про призначення пенсії та копію розрахунку середньої заробітної плати для призначення пенсії; повідомити відомості про включення в розрахунковий період розрахунку середньої заробітної плати показників нульовим значенням із зазначенням періодів такого внесення та нормативних підстав такого внесення; також просила повідомити причину зменшення розміру пенсії з 7 235,56 грн до 6 394,86 грн (протокол віл 11 лютого 2025 року) (а.с. 35-36).
Листом від 13 березня 2025 року (вих. № 5794-4463/Н-02/8-0500/25) ГУ ПФУ в Донецькій області за наслідком розгляду заяви позивача від 25 лютого 2025 року повідомило наступне.
За даними електронної пенсійної справи на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року по справі № 200/4981/24 ГУ ПФУ в Хмельницькій області повторно розглянуто заяву позивача від 23 травня 2024 року та призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV з 6 березня 2024 року. Страховий стаж склав 40 років 10 місяців 6 днів, в тому числі за Списком № 2 – 6 років 5 місяців 24 дні. Періоди заробітної плати з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року враховані для обчислення середньомісячної заробітної плати нульовим визначенням, оскільки в рішенні суду відсутні зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області щодо врахування заробітної плати за вказаний період.
Також у листі зазначено, що при перевірці електронної пенсійної справи ОСОБА_1 було встановлено, що при розрахунку страхового стажу ГУ ПФУ в Хмельницькій області було безпідставно зараховано до її страхового стажу період з 16 червня 2008 року по 31 березня 2011 року як догляд за пенсіонером, що призвело до збільшення індивідуального коефіцієнту заробітної плати (1,26419) за період з 1 липня 2000 року по 30 квітня 2024 року, відтак і до збільшення середньої заробітної плати для обчислення пенсії та самого розміру пенсії (7 235,56 грн). Враховуючи наведене, пенсійну справу позивача “приведено у відповідність” та період з 16 червня 2008 року по 31 березня 2011 року зараховано до страхового стажу згідно із даними персоніфікованого обліку на загальних підставах; при цьому середньомісячна заробітна плата для розрахунку пенсії відповідно до ст. 40 Закону № 1058 з 6 березня 2024 року склала 15 082,81 грн, а розмір пенсії після перерахунку склав 6 394,86 грн (а.с. 26-27).
Суд вважає за необхідне зазначити, що рішення пенсійного органу від 11 лютого 2025 року “про перерахунок пенсії”, прийняте з метою “приведення пенсійної справи позивача у відповідність”, за наслідком якого розмір пенсії позивача зменшився із 7 235,56 грн до 6 394,86 грн (а.с. 69) - не є спірним в межах даної справи.
Не погодившись із врахуванням відповідачем при розрахунку розміру призначеної їй пенсії заробітної плати за періоди з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року, з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року із нульовим значенням, позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції виходив із наступного.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій […] регулюються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України “Про недержавне пенсійне забезпечення”, “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права на пенсію та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (ч. 2 ст. 5 цього Закону).
Згідно зі ст. 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.
Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
25 листопада 2005 року постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 , затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (в редакції постанови Пенсійного фонду № 23-1 від 24 листопада 2022 року) (далі - Порядок № 22-1).
Згідно із п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Як зазначено судом вище, у відзиві на позов відповідач не зазначає, що позивач разом із заявою про призначення пенсії надавала якісь довідки про заробітну плату за спірні періоди і що управління врахувало заробітну плату позивача, зазначену у цих довідках із нульовим значенням у зв`язку із тим, що мало намір провести таку перевірку, але була відсутня така можливість, або що управління проводило таку перевірку та за наслідком перевірки нарахована позивачу відповідно до персоніфікованого обліку заробітна плата не підтвердилась. 
У відзиві,зокрема, наведено таке:
“ Частиною 3 ст. 44 Закону № 1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Відповідно до ч. 3 ст. 64 Закону № 1058-IV та п. 4.2 розділу IV Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, має право перевіряти обґрунтованість видачі підприємствами, установами та організаціями поданих для призначення пенсії документів та достовірність поданих відомостей про особу. В разі не підтвердження даних, зазначених у довідці, первинними документами, така довідка не враховується при обчисленні розміру пенсії. Пенсійні справи переглядаються і розмір пенсійних виплат приводиться у відповідність до норм чинного пенсійного законодавства.”.
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, якою врегульовано порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв (абз. 1). 
Підпунктом 3 п. 2.1 розділу II Порядку № 22-1 встановлено, що для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 1 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає і н д и в і д у а л ь н і в і д о м о с т і про застраховану особу [1]. За бажанням пенсіонера ним може подаватись д о в і д к а про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам [2].
Відповідно до пп. 2 п. 3 ч. 3 ст. 21 Закону № 1058-IV на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити такі відомості: частина персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат:
Згідно із абз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року [1] враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року [2] - за даними, що містяться в с и с т е м і п е р с о н і ф і к о в а н о г о о б л і к у.
Суд зауважує, що Указом Президента України “Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування” від 4 травня 1998року № 401/98 постановлено Кабінету Міністрів України у місячний строк: розробити і затвердити комплекс заходів щодо поетапного впровадження, протягом 1998-2000 років, у Пенсійному фонді України автоматизованого персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування та передбачити їх фінансування в межах бюджету цього Фонду на 1998-2000 роки; підготувати і затвердити Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування.
На виконання зазначеного Указу постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 1998 року № 794 “Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування” затверджено Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також встановлено Пенсійному фонду разом із Міністерством праці та соціальної політики, Міністерством фінансів та Державною податковою адміністрацією забезпечити з 1 жовтня 1998 року впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; […].
З аналізу наведеного вище слідує, що заробітна плата за періоди з 1 липня 2000 року враховується виключно за даними персоніфікованого обліку – перевірка відомостей про заробітну плату та їх підтвердження первинними документами здійснюється пенсійним органом лише у випадку надання особою довідок про заробітну плату за періоди до 1 липня 2000 року.
Згідно довідки форми ОК-5 (Індивідуальні відомості про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Пенсійного фонду України), у періоди з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року позивач отримувала заробітну плату в розмірі: за листопад 2017 року – 4785,99 грн, за грудень 2017 року – 4527,59 грн, за січень 2018 року – 6968,67 грн; за листопад 2019 року – 5399,43 грн, за грудень 2019 року – 5790,29 грн, за січень 2020 року – 5358,27 грн, за лютий 2020 року – 5563,82 грн, за березень – 5779,79 грн, за квітень 2020 року – 4723,00 грн, за травень 2020 року – 4723,00 грн, за червень 2020 року – 4723,00 грн, за липень 2020 року – 2729,53 грн, за серпень 2020 року – 4723,00 грн, за вересень 2020 року – 5067,66 грн (а.с. 88).
Враховуючи наведене вище, саме в наведеному значенні (а не в нульовому) відповідач, як суб`єкт владних повноважень, який має здійснювати свої повноваження відповідно до приписів чинного законодавства, мав врахувати заробітну плату позивача при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року по справі № 200/4981/24.
Щодо посилань відповідача на постанови Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі 527/1655/17, від 23 квітня 2019 року у справі № 376/149/18, від 24 жовтня 2019 року у справі № 376/1020/16-а, від 5 березня 2020 року справі № 539/3234/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 754/11370/16-а, в яких вказано, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії є підтвердження нарахування заробітної плати первинними документами, суд зазначає, що в межах наведених справ спірні правовідносини були пов`язані із не підтвердженням первинними документами заробітної плати позивачів, наведеної у наданих позивачами довідках про заробітну плату, за періоди до 1 липня 2000 року.
Вказані судові рішення касаційної інстанції є нерелевантними до даної справи.
Також суд вважає за необхідне також зазначити, що з довідки ОК-5 вбачається, що за спірні періоди працедавцями позивача не було сплачено страховий внесок із заробітної плати ОСОБА_1 .
З цього приводу суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 41 Закону № 1058-ІV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи зі здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої ч. 3 ст. 24 цього Закону.
Разом із цим відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону № 1058-ІV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у п.п. 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 ст. 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
При цьому згідно з ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-ІV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг) (ч. 6 ст. 20).
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч. 10 ст. 20).
Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, яке здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Аналіз наведених нормативно-правових приписів свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну сплату або сплату не в повному обсязі страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Не виконання працедавцями позивача - ТОВ “КОМПАНІЯ ХЛІБІНВЕСТ” (з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року) та ПАТ “ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА “УКРАЇНА” (з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року) обов`язку зі своєчасній сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України фактично позбавило позивача належної соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Верховним Судом неодноразово наголошувалось, що особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків (постанови від 17 липня 2019 року у справі № 144/669/17, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а, від 30 грудня 2021 року у справі № 348/1249/17, від 11 жовтня 2023 року у справі № 340/1454/21).
Таким чином, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків за періоди з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року також не може бути підставою для не врахування фактичної заробітної плати позивача при розрахунку розміру призначеної їй з 6 березня 2024 року пенсії.
Вказаний висновок суду узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 607/1967/17.
За приписами ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи зазначене, суд висновує, що дії ГУ ПФУ в Хмельницькій області з включення в розрахунковий період середньої заробітної плати для розрахунку розміру призначеної позивачу пенсії періодів її страхового стажу з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року із нульовим значенням є протиправними.
Відповідно, позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.
Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Керуючись приписами ст.ст. 9, 90, 245 КАС України, враховуючи встановлені судом обставини, суд першої інстанції дійшов висновку за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру призначеної позивачу пенсії з 6 березня 2024 року відповідно до приписів ст. 40 Закону № 1058-ІV - із врахуванням фактичного заробітку (доходу) позивача за періоди з 1 листопада 2017 року по 31 січня 2018 року та з 1 листопада 2019 року по 30 вересня 2020 року.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі № 200/4245/25 - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі № 200/4245/25 - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 26 березня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін 

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко