ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/1458/25	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Злагода" про ухвалення додаткового рішення від 06.03.2026 (вх. № 4193/26 від 09.03.2026) у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Злагода", вул.Борщагівська, буд. 154, офіс 5-3, м. Київ, 03056 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька торгова компанія", вул. Торгова, буд. 6, м. Долина, Івано-Франківська область, 77500
про стягнення заборгованості у розмірі 100029,49 грн, з яких: 80896,20 грн - основного боргу, 12710,68 грн - пені, 1875,02 грн - 3 % річних, 4547,59 грн - інфляційних нарахувань.

встановив: рішенням Господарського суду Івано-Франківської області позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Злагода" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька торгова компанія" про стягнення 100029,49 грн задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька торгова компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Злагода" 80896 грн 20 коп. - основного боргу, 12710 грн 68 коп. - пені, 1875 грн 02 коп. - 3 % річних, 4547 грн 59 коп. - інфляційних нарахувань, 2422 грн 40 коп. - судового збору.
09.03.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Злагода" до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення від 06.03.2026 (вх. № 4193/26), в якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 909/1458/25 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Галицька торгова компанія“ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська Злагода“ судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №909/1458/25 у розмірі 12500 грн.
Приписи пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України надають право суду, що ухвалив рішення, за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
В даному випадку справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Злагода", суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу заявником надано:
- договір про надання правової допомоги № У/2703 від 27.03.2025;
- додаткову угоду №1 від 18.12.2025 до договору про надання правової допомоги №У/2703 від 27.03.2025;
- акт приймання-передачі наданих послуг від 05.03.2026.
При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 27.03.2025 між адвокатом Голуб Наталією Олександрівною та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська Злагода" укладено договір про надання правової допомоги № У/2703. 
Згідно п. 1.1. договору, клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
У відповідності до п. 4.1. договору, за надану правову допомогу та послуги, що надаються виконавцем, клієнт сплачує виконавцю гонорар (винагороду), розмір та строки сплати якого узгоджуються сторонами та визначаються у додатковій угоді до даного договору. Додаткові угоди до цього договору, а також будь-яке листування чи обмін інформацією щодо розміру гонорару виконавця є конфіденційною інформацією.
Згідно п. 4.2. договору, гонорар сплачується шляхом сплати грошових коштів шляхом перерахування на поточний рахунок виконавця.
Також, між сторонами укладено додаткову угоду №1 від 18.12.2025 до договору про надання правової допомоги № У/2703 від 27.03.2025, згідно умов якої: 
- виконавець зобов`язується надати Клієнту правову (правничу) допомогу та послуги у спорі щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська злагода» основної заборгованості за договором поставки, а також неустойки, 3 % річних, інфляційних втрат (п. 1);
- сторони домовились, що клієнт сплачує виконавцю гонорар (винагороду) за професійну правничу допомогу у розмірі – 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. за 1 (одну) годину роботи адвоката (п. 2);
- оплата проводиться, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця або за домовленістю сторін у готівковій формі (п. 3); 
- обсяг та вид наданої правової допомоги фіксується в акті приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами (п. 4); 
- оплата гонорару проводиться протягом 10 (десяти) банківських днів, після підписання сторонами даної додаткової угоди. За домовленістю сторін строк оплати може бути змінений (п.5);
- дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору про надання правової допомоги № У/2703 від 27.03.2025 р. (п. 6).
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 05.03.2026 до договору про надання правової допомоги № У/2703 від 27.03.2025, виконавець надав, а клієнт прийняв наступну правову (правничу) допомогу щодо захисту прав та представництва інтересів останнього у господарській справі 909/1458/25 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська злагода» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» про стягнення заборгованості у розмірі 100029,49 грн., з яких: 80 896,20 грн. - основного боргу, 12710,68 грн – пені, 1 875,02 грн – 3 % річних, 4 547,59 грн – інфляційних нарахувань за договором поставки № 1496 від 27.06.2023 р., а саме: Складання та подання позовної заяви з додатками про стягнення з ТОВ «Галицька торгова компанія» на користь ТОВ «Українська Злагода» заборгованості у розмірі 100029,49 грн за договором поставки, що включає: аналіз законодавства та судової практики; складання позовної заяви; розрахунок основного боргу; пені; 3 % річних; інфляційних нарахувань; подання позовної заяви з додатками до суду; загалом, кількість витрачених годин — 2 год. 30 хв.; вартість — 12500 грн. 
Загальна вартість послуг виконавця за цим актом складає 12500 грн.
Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").
За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Тобто, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Аналогічну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.
Питання розподілу між сторонами судових витрат, суд вирішує під час ухвалення рішення суду і зазначає про це в резолютивній частині (пункт 5 частини першої статті 237, пункт 2 частини п`ятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України).
За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 6 ст. 126 ГПК).
При цьому, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).
Відповідачем до не подавалося до суду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу. 
Згідно вимог ч. 8 ст. 129 ГПК розмір судових втрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтями 76, 77 ГПК встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ст. 86 ГПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підставі поданих представником позивача доказів суд встановив, що витрати на оплату послуг адвоката позивача в сумі 12500 грн є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатами робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. 
Зважаючи на підтвердження розміру витрат на оплату правничої допомоги відповідними документами, заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню відповідачу в заявленому обсязі - в розмірі 12500 грн.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 241, 244, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Злагода" про ухвалення додаткового рішення від 06.03.2026 (вх. № 4193/26 від 09.03.2026) - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька торгова компанія", вул. Торгова, буд. 6, м. Долина, Івано-Франківська область, 77500 (ідентифікаційний код 34535868) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Злагода", вул.Борщагівська, буд. 154, офіс 5-3, м. Київ, 03056 (ідентифікаційний код 45522165) 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) грн витрат на професійну правничу допомогу.
Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строк, визначений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення підписано 27.03.2026.

Суддя Неверовська Л.М.