Справа №712/4633/26
Провадження №1-кп/712/792/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року         м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
потерпілої – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
захисників – ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62025050010018861 від 28.05.2025, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Озірна, Звенигородського району, Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця, неодруженого, немаючого на утриманні дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 25.10.2025 близько 13 год. 59 хв., в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом на таємне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючих їх настання, перебуваючи поруч з магазином «Делікат», що за адресою: м.Черкаси, вул.Козацька, 1/2, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, заволодів велосипедом марки «Bulls Urban 11S», який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-25/16749-ТВ від 27.11.2025 становить 10175 гривень, після чого з викраденим майном зник, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_5 показав, що в жовтні 2025 року біля магазину «Делікат», він взяв велосипед «Bulls Urban 11S», який стояв непристебнутий, та в подальшому, використовував його у власних цілях. В листопаді 2025 року до нього додому прийшли правоохоронці з вимогою повернути велосипед власнику. Обвинувачений вказав, що він віддав велосипед потерпілій ОСОБА_4 . ОСОБА_5 шкодує про те, що трапилось, висловив самоосудження своєї поведінки, просив суворо не карати. Обвинувачений вказав, що він є військовослужбовцем, і має намір проходити військову службу в Збройних Силах України.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .
Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується положеннями ст.ст.65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, неодружений, на утриманні дітей немає, має постійне місце реєстрації та проживання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 повернув потерпілій ОСОБА_4 велосипед марки «Bulls Urban 11S».
В судових дебатах потерпіла ОСОБА_4 просила суворо не карати обвинуваченого, і призначити його покарання без ізоляції від суспільства, вказавши, що вона не має матеріальних чи моральних претензій до ОСОБА_5 .
За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах, установлених санкцією ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, та застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.
Призначене покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.75 КК України, на переконання суду, надасть обвинуваченому ОСОБА_5 змогу довести своє виправлення, стати корисним для суспільства, а також справить на нього належний виховний вплив щодо недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень в подальшому.
Відповідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин. 
Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.11.2025 у справі №712/16379/25 у кримінальному провадженні №62025050010018861 від 28.05.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.5 ст.407 КК України, застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 28.11.2025, без визначення застави. В подальшому, запобіжний захід неодноразово продовжувався.
Згідно з ухвалою суду від 06.04.2026, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, для проходження військової служби, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою – скасований, а він звільнений з-під варти в залі суду негайно.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, необхідно зарахувати у строк покарання, призначеного за даним вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 28.11.2025 до 06.04.2026, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлено не було.
В порядку ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення експертизи №СЕ-19/124-25/16749-ТВ від 27.11.2025 в сумі 1782 грн. 80 коп.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ч.15 ст.615, ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк покарання, призначеного за даним вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 28.11.2025 до 06.04.2026, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- велосипед марки «Bulls Urban 11S», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , - залишити за належністю ОСОБА_4 ;
- 2 (два) DVD-R диски з відеозаписами подій, які мали місце 25.10.2025 за адресою: м.Черкаси, вул. Козацька, 1/2, та м.Черкаси, бул.Шевченка, 385, що долучені до матеріалів кримінального провадження – залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя           ОСОБА_1