КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №357/8075/25
Апеляційне провадження
№ 33/824/4086/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Київський апеляційний суд в складі судді Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Друзя Віталія Вікторовича на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 1 липня 2025 року (суддя Дубановська І.Д.) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції у Київській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 1 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статтею 172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60грн судового збору.
Постановою судді визнано доведеним, що ОСОБА_1 , який по 15 лютого 2022 року працював на посаді поліцейського роти № 1 полку № 2 поліції особливого призначення № 2 Головного управління Національної поліції в м. Києві, будучи відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. ч. 1, 2 ст. 45 та п. п. 2-7 Прикінцевих положень цього Закону, без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільненні», за формою, затвердженою наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 8 листопада 2023 року № 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а саме подав 5 лютого 2024 року о 15 год. 22 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Також, постановою судді визнано доведеним, що ОСОБА_1 , який по 15 лютого 2022 року працював на посаді поліцейського роти № 1 полку № 2 поліції особливого призначення № 2 Головного управління Національної поліції в м. Києві, будучи відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. ч. 1, 2 ст. 45 та п. п. 2-7 Прикінцевих положень цього Закону, без поважних причин, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік «після звільнення», за формою, затвердженою 

наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 8 листопада 2023 року № 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а саме подав 5 лютого 2024 року о 15 год. 16 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді, 7 липня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Друзь В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю діяння.
Адвокат Друзь В.В. зазначає, що дійсно, відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», кінцевим строком для подачі вказаних декларацій було визначено 31 січня 2024 року, однак ОСОБА_1 запізнився з подачею декларацій всього на п`ять днів. Однак, ОСОБА_1 після звільнення вирішив знову приєднатися до лав Національної поліції, а саме до полку патрульної поліції у м. Біла Церква, у зв`язку із чим 15 червня 2023 року подав декларацію «кандидата на посаду», в якій відобразив період за весь 2022 рік включно, що у свою чергу суттєво зменшує суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_1 діяння, оскільки доводить, що останній не мав наміру уникнути фінансового моніторингу.
Також, адвокат Друзь В.В. зазначає, що ОСОБА_1 наразі знову проходить службу в поліції, має позитивні характеристики за місцем служби, умислу ухилитись від декларування не мав, оскільки фактично відобразив відомості за 2022 рік у декларації «кандидата на посаду».
Крім цього, адвокат Друзь В.В. посилається на те, що безпосередній командир ОСОБА_1 та працівники відділу кадрового забезпечення за місцем його служби, у будь-який спосіб, не доводили до нього інформацію про встановлення Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» кінцевого строку для подання зазначених декларацій - до 31 січня 2024 року. При цьому, наявна в матеріалах справи пам`ятка поліцейського Мельника Б.С. про ознайомлення із Законом України «Про запобігання корупції» та зобов`язання про дотримання вимог антикорупційного законодавства, містить підписи ОСОБА_1 датовані: 21 жовтня 2019 року, 23 жовтня 2019 року, 21 лютого 2022 року, 23 червня 2022 року, 23 травня 2023 року, тоді як Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким встановлено кінцевий термін для подання вказаних декларацій, був прийнятий лише 20 вересня 2023 року.
Адвокат Друзь В.В. вважає, що суддя місцевого суду при виборі покарання для ОСОБА_1 , проявив надмірний формалізм, оскільки стаття 22 КУпАП не містить заборони застосування звільнення особи від адміністративної відповідальності за малозначністю діяння за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, зазначивши, що у лютому 2022 року він звільнився з посади у ГУ НП України в місті Києві, оскільки мав намір в подальшому проходити службу в поліції в місті Біла Церква, де і проживає. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 визнав та не заперечував, що декларації подав з порушенням визначених законом термінів, однак додав, що про прийняття відповідного закону та встановлення строку для подання декларації він не знав, таку інформацію до його відома ніхто не доводив, при цьому, відразу, як тільки йому стало відомо про таку необхідність, він подав 

відповідні електронні декларації.
Адвокат Друзь В.В. у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції також доводи апеляційної скарги підтримав, додавши, що у ОСОБА_1 дійсно був відсутній умисел уникнути встановленої законом вимоги щодо подання електронних декларацій «при звільненні» та «після звільнення», оскільки він подавав декларацію «кандидата на посаду», яка фактично охоплює цей самий період, більше того, прострочення подання цих декларацій відбулось лише на п`ять днів, що також свідчить про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення даного правопорушення.
Крім цього, адвокат Друзь В.В. зазначав, що обраховуючи строки давності у даній справі, слід виходити з того, що моментом виявлення даного порушення було саме 5 лютого 2024 року.
Прокурор Київської обласної прокуратури Сироватка В.В. під час розгляду справи апеляційним судом проти задоволення апеляційної скарги заперечував, зазначаючи, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не може бути визнане малозначним у розумінні статті 22 КУпАП. При цьому, склад даного правопорушення є формальним, тобто умисел не є обов`язковим елементом його складу.
Також прокурор Сироватка В.В. зазначив, що строк притягнення ОСОБА_1 до відповідальності на час розгляду справи суддею місцевого суду не завершився, оскільки моментом виявлення даного правопорушення слід вважати дату складання протоколів про адміністративне правопорушення. 
Апеляційний суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Друзя В.В., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора Сироватки В.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ст. 7 КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 245 КУпАПзавданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАПсуд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАПвбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАПна основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 40/2025 від 19 травня 2025 року, ОСОБА_1 , який по 15 лютого 2022 року працював на посаді поліцейського роти № 1 полку № 2 поліції особливого призначення № 2 Головного управління Національної поліції в м. Києві, будучи відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. ч. 1, 2 ст. 45 та п. п. 2-7 Прикінцевих положень цього Закону, без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «при 

звільненні», за формою, затвердженою наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 8 листопада 2023 року № 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а саме подав 5 лютого 2024 року о 15 год. 22 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (с.с.2-6).
Під час складання даного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 зазначив, що вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнає.
Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 41/2025 від 19 травня 2025 року, ОСОБА_1 , який по 15 лютого 2022 року працював на посаді поліцейського роти № 1 полку № 2 поліції особливого призначення № 2 Головного управління Національної поліції в м. Києві, будучи відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. ч. 1, 2 ст. 45 та п. п. 2-7 Прикінцевих положень цього Закону, без поважних причин, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік «після звільнення», за формою, затвердженою наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 8 листопада 2023 року № 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а саме подав 5 лютого 2024 року о 15 год. 16 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (с.с.103-107).
Під час складання даного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 зазначив, що вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення також визнає. 
У письмових поясненнях від 19 травня 2025 року ОСОБА_1 зазначив, що не подав своєчасно декларації, у зв`язку з тим, що згідно роз`яснення № 4 від 7 березня 2022 року, під час дії воєнного стану, суб`єкт декларування має право не подавати декларацію, при цьому він не володів інформацією про відповідні зміни до законодавства. У зв`язку із проходженням служби, подав декларацію відразу після того, які дізнався про такі зміни законодавства (с.с.8).
Згідно наказу Головного управління Національної поліції в місті Києві від 15 лютого 2022 року № 309-о/с, капрала поліції ОСОБА_1 було звільнено з посади поліцейського взводу № 1 роти № 2 полку особливого призначення № 2 з 15 лютого 2022 року за власним бажанням на підставі пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (с.с.27).
Згідно із п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону. 
Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції»визначено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції»особи, зазначені у пункті 1 пп «а», «в-ґ» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 

2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
За несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачена відповідальність за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Приміткою до статті 172-6 КУпАП визначено, що суб`єктами правопорушення у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цією статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції»зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20 вересня 2023 року та пункту 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про запобігання корупції» особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 12 Закону України «Про запобігання корупції»Національне агентство з питань запобігання корупції з метою покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Так, наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 8 листопада 2023 року № 252/23 «Про затвердження форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено порядок заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також затверджено форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та порядок її подання.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на і на даний час.
Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 3 березня 2022 рокуустановлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припиненнячи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.
Абзацом 4 частини 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції»установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій 

осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону(зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).
Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану»набрав чинності 12 жовтня 2023 року.
Таким чином, з 12 жовтня 2023 року здійснення заходів фінансового контролю,передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції»(зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону). Строк подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2021 та 2022 рік становить не пізніше 31 січня 2024 року.
Згідно наявною у матеріалах справи послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчиняв ОСОБА_1 , він фактично подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільненні», 5 лютого 2024 року о 15 год. 22 хв., а щорічну декларацію за 2022 рік - 5 лютого 2024 року о 15 год. 16 хв.
Під час складання протоколів про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи судом, ОСОБА_1 факт невчасного подання декларацій не заперечував, пояснюючи це необізнаністю зі змінами законодавства у сфері електронного декларування.
Згідно статті 68 Конституції Україникожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України таЗаконів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що пам`ятка-ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами антикорупційного законодавства датована 23 травня 2023 року (с.с.41-43), тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12 жовтня 2023 року, однак дана обставина не свідчить про відсутність у ОСОБА_1 , як поліцейського, обов`язку подавати відповідні декларації, у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання корупції».
Виходячи з вищевикладеного, суддя першої інстанції прийшла до правомірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, суддя місцевого суду зазначила, що підстав вважати вчиненні ОСОБА_1 правопорушення малозначними немає, оскільки будь-яких поважних причин не подання декларацій у визначений законом строк ОСОБА_1 зазначено не було, а перебування на добовому чергуванні 30 січня та 2 лютого 2024 року не перешкоджало ОСОБА_1 подати декларації.
Разом з цим, суддя не врахувала, що відповідно до змісту статей 23, 33 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка 

вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що при проходженні конкурсного відбору на посаду поліцейського патрульної поліції полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП, ОСОБА_1 15 червня 2023 року подавалась декларація «кандидата на посаду», яка охоплювала собою увесь 2022 рік (с.с.92-95).
Апеляційний суд вважає, що зазначені дії свідчать про те, що ОСОБА_1 не мав наміру ухилитись від подання електронної декларації або приховати якісь відомості про свій майновий стан, натомість пропустив строк подачі декларації виключно через неуважність та не ретельність під час вивчення положень антикорупційного законодавства.
Апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не врахувала характер та обставини правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, дані про особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, що, на думку апеляційного суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.
Відповідно до вимог статті 22 КУпАПпри малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАПза малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.
На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАПмети - виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
Відповідно до частини 2 статті 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає закриттю. 
Керуючись статтями 22, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Друзя Віталія Вікторовича задовольнити.
Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 1 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статтею 172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуванихмінімумів доходів громадян, що становить 850грн, скасувати.
Прийняти нову постанову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, 

передбачених частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі статті 22 КУпАП оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити на підставі ч. 2 статті 284 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт