ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/17351/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «М`ясна весна» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року (суддя Сластьон А.О.) в справі № 160/17351/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «М`ясна весна» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «М`ясна весна» (далі - ТОВ «ТБ «М`ясна весна») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми № 0146662301 від 19 березня 2025 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 123 464,00 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апелянт звертає увагу, що позивачем подано 15 листопада 2024 року до контролюючого органу звіт про контрольовані операції за 2023 рік. На момент виникнення у позивача зобов`язань з подання вказаної податкової звітності зазначена у Порядку №225 гранична календарна дата для подання заяв про відсутність можливості виконання платником податків податкового обов`язку, а саме 30 вересня 2022 року, вже минула, а жодними іншими законодавчими нормами інші граничні строки для подання такої заяви не визначені, а отже вони не можуть вважатися порушеними позивачем. 
У позивача були наявні обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), однак невизначеність по суті процедури повідомлення податкового органу про відсутність у позивача як платника податків можливості своєчасно подати звіт про контрольовані операції завадила останньому здійснити таке повідомлення. 
Після відновлення становища позивача звіт про контрольовані операції подано до контролюючого органу, тобто фактично виконано податковий обов`язок, який виник у позивача у 2023 році, коли відбулися операції, які підпали під критерії контрольованих, тому позивач не мав підстав для подання заяви про відсутність можливості виконання податкових обов`язків у строк, визначений п. 3 розділу II Порядку №225 (до 30.09.2022 р.).
Зміна реєстрації місцезнаходження з території Дружківської громади Донецької області на місто Дніпро у серпні 2022 року не призвела до фактичного припинення господарської діяльності позивача у Донецькій області, де фактично господарська діяльність тривала до вересня 2024 року. 
Саном на 30.09.2024 р. у штаті позивача залишалося лише 13 чоловік, а судом першої інстанції не враховано ту обставину, що одночасне подолання наслідків обстрілів, евакуація майна та первинної документації з великої міжрегіональної мережі обмеженою кількістю працівників з територій активних бойових дій є беззаперечним обмежувальним фактором, що має кваліфікуватися як форс-мажорна обставина для платника податків, яка має безпосередній причинно-наслідковий зв`язок із спроможністю платника податків здійснювати певні заходи у певний строк. 
У відзиві відповідач просить залишити рішення без змін.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ “Торгівельний Будинок “М`ясна Весна” (ідентифікаційний код: 37379223, місцезнаходження: 49000, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Кюрі Марії, будинок, 5, приміщення 3223) зареєстроване 26.10.2010.
Основним видом економічної діяльності є: Код КВЕД: 47.22 Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах (Основний). 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами. 
За результатами проведення ГУ ДПС документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю “ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК “М`ЯСНА ВЕСНА” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 до 29.01.2025; з питань дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору при виплаті доходів на користь платників податків-фізичних осіб - за період з 01.01.2018 до 29.01.2025; з питань дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 до 29.01.2025, складено Акт від 10.02.2025 №524/04-36 07-07-04/37379223. 
В акті перевірки, серед іншого, податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39, п. 120.6 ст. 120 Податкового кодексу України:
- несвоєчасне подання звіту про контрольовані операції за 2023 рік відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39.ПКУ;
- період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: 2023 рік.
03.03.2025 позивач листом №03-03/25 направив свої заперечення на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області. 
14.03.2025 р. відбувся розгляд заперечень у режимі відео конференції за допомогою програмного додатку Zoom постійною комісією з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірки був складений протокол засідання №138/04-36-07-07 від 14.03.2025.
За результатами розгляду заперечень на засіданні постійної комісії з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК “М`ЯСНА ВЕСНА” з питань, що стали предметом розгляду заперечень на підставі наказу від 18.03.2025 №1781-п з 19.03.2025, про що Товариство отримало 22.03.2025 лист від ГУ ДПС у Дніпропетровській області №23793/6/04-36-07-07-07 від 18.03.2025.
З огляду на наведене, податковим органом було прийнято податкове повідомлення рішення форми “ПС” від 19.03.2025 №0146662301, згідно з яким позивачу нараховано штрафні санкції у розмірі 123 464,00 грн.
07.04.2025 у порядку адміністративного оскарження позивач звернувся до ДПС України зі скаргою вих. №07-04/25 від 07 квітня 2025 року на податкове повідомлення-рішення форми “ПС” від 19.03.2025 №0146662301. 
12.06.2025 ТОВ “ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК “М`ЯСНА ВЕСНА” засобами поштового зв`язку оператора ДП УКРПОШТА" було отримано від Державної податкової служби України рішення про результати розгляду скарги вих. №16385/6/99-00-06-03-01-06 від 06.06.2025.
Судом першої інстанції також встановлено, що звіт про контрольовані операції за 2023 рік ТОВ “ТБ “М`ясна Весна” подано 15 листопада 2024 року, що не заперечується останнім, тобто поза межами строку для подання таких повідомлення та звіту, у зв`язку із чим контролюючим органом до позивача застосовані штрафні санкції.
Врахувавши те, що позивачем не подано разом зі звітом заяви про відсутність можливості виконати податковий обов`язок до 01.10.2024, у період з 09.08.2022 до 01.10.2024 позивач знаходився на території Дніпропетровської області, а саме за адресою: 49000, вул. Марії Кюрі, буд. 5, приміщення 3223, тобто на території, де безпосередньо не ведуться бойові дії, і в свою чергу існувала можливість здійснювати господарську діяльність, реалізовувати свої права та виконувати обов`язки, в тому числі й податкові, суд першої інстанції вважав, що не дивлячись на те, що строк на подання заяви про відсутність можливості виконати податковий обов`язок сплив 30 вересня 2022 року, у позивача була наявна можливість у строк до 01.10.2024 надати повідомлення до податкового органу з приводу відсутності можливості надати звіт за 2023 рік, однак, жодного повідомлення до податкового органу позивачем не зроблено, що прямо вказує на вчинювану бездіяльність з боку позивача.
Суд першої інстанції відхилив посилання позивача на те, що він був до 08.08.2022 зареєстрований на території Донецької області, де ведуться бойові дії, а саме на території Дружківської громади Донецької області, як на підставу звільнення від виконання податкового обов`язку з подання звітності до 01.10.2024, як й доводи про наявність форс-мажорних обставин та дійшов висновку про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій.
Суд визнає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ГУ ДПС проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ТБ «М`ясна весна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2018 року по 29 січня 2025 року; з питань дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору при виплаті доходів на користь платників податків-фізичних осіб – за період з 01 січня 2018 року по 29 січня 2025 року; з питань дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування – за період з 01 січня 2011 року по 29 січня 2025 року, за результатами якої складено акт від 10 лютого 2025 року № 524/04-36-07-07-04/37379223, яким, зокрема, установлено порушення ТОВ «ТБ «М`ясна весна» підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39, пункту 120.6 статті 120 Податкового кодексу України в частині несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції за 2023 рік відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 ПК України.
ТОВ «ТБ «М`ясна весна» 03 березня 2025 року подано заперечення ГУ ДПС у Дніпропетровській області на акт перевірки.
За результатами розгляду заперечень постійною комісією з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірки складено протокол засідання № 138/04-36-07-07 від 14 березня 2025 року та прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТБ «М`ясна весна» з питань, що стали предметом розгляду заперечень на підставі наказу від 18 березня 2025 року № 1781-п з 19 березня 2025 року.
ГУ ДПС 19 березня 2023 року прийнято податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № 0146662301, яким до ТОВ «ТБ «М`ясна весна» застосовано штрафні санкції у розмірі 123 464,00 грн. 
Рішенням ДПС України від 06 червня 2025 року №16385/6/99-00-06-03-01-06 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, скарга платника податків - без задоволення. 
Судом також встановлено, що звіт про контрольовані операції за 2023 рік ТОВ «ТБ «М`ясна весна» подано 15 листопада 2024 року. 
Спірним в цій справі є питання застосування до позивача штрафних санкцій за порушення строків подання звіту про контрольовані операції.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. 
Питання трансфертного ціноутворення регулюється статтею 39 ПК України, за положеннями пункту 39.4 якої визначаються питання складення та подання звітності для податкового контролю.
Так, підпунктом 39.4.1 пункту 39.4 статті 39 установлено, що для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.
Відповідно до підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати до 1 жовтня року, що настає за звітним, звіт про контрольовані операції.
Платники податків, які є учасниками відповідної міжнародної групи компаній та у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати до 1 жовтня року, що настає за звітним, повідомлення про участь у міжнародній групі компаній.
Звіт про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній подаються центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Відповідальність за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності установлена статтею 120 ПК України.
Так, за приписами пункту 120.6 статті 120 ПК України несвоєчасне подання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення, та/або глобальної документації з трансфертного ціноутворення (майстер-файлу), та/або звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній, та/або повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, у тому числі несвоєчасне подання уточненого звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній на вимогу контролюючого органу, або несвоєчасне декларування контрольованих операцій у поданому звіті відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі, зокрема: одного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Не є спірним питання несвоєчасного подання позивачем звіту про контрольовані операції за 2023 рік, позаяк такий звіт подано контролюючому органу 15 листопада 2024 року, тоді як звіт мав бути поданий до 01 жовтня 2024 року.
Підставами, за якими позивач вважає протиправним застосування штрафних санкцій, є наявність форс-мажорних обставин, внаслідок чого позивач не мав можливості виконати у встановлений законом строк податковий обов`язок з подання звіту про контрольовані операції.
З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, який діє на час вирішення цієї справи.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу Російської Федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року № 2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року.
Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 69.
Законом України від 12 травня 2022 року №2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (далі - Закон №2260-ІХ), який набрав чинності 27 травня 2022 року, внесено зміни до пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, згідно з якими тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного станув Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного станув Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, установлено особливості для справляння податків і зборів.
В подальшому до пункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України неодноразово вносились зміни.
Відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (які застосовуються починаючи з 27 травня 2022 року) у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Абзацом восьмим підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України визначено, що порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі - Порядок №225).
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №225 передбачено, що до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.
У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.
Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку №225 до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких після дати набрання чинності цим Порядком з`явилася можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.
У разі відсутності у платника податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, можливості подати таку заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію у строки, визначені пунктом 3 цього розділу, платник податків подає заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючий орган, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків.
Суд зауважує, що обставиною, з якою абзац 2 пункту 4 розділу ІІ Порядку №225 пов`язує виникнення у платника податків права на звернення із заявою про відсутність можливості виконання податкового обов`язку, є набуття можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків, при цьому Порядок № 225 установлює алгоритм, за яким платник податку має подати заяву про неможливість виконання податкового обов`язку одночасно із набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків.
Не є спірним питання, що виконавши податковий обов`язок із подання звіту про контрольовані операції за 2023 рік із порушенням строку, установленого підпунктом 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України (15 листопада 2024 року), позивачем не подано разом із звітом про контрольовані операції заяви про відсутність можливості виконати податковий обов`язок до 01 жовтня 2024 року.
Тобто позивачем не повідомлено контролюючий орган про підстави порушення строку подання звіту про контрольовані операції.
Враховуючи доведеність подання позивачем звіту про контрольовані операції із порушенням установленого законом строку, контролюючим органом правомірно накладено на позивача штраф не підставі пункту 120.6 статті 120 ПК України.
Доводи апелянта про те, що на момент виникнення у позивача зобов`язань з подання вказаної податкової звітності зазначена у Порядку №225 гранична календарна дата для подання заяв про відсутність можливості виконання платником податків податкового обов`язку, а саме 30 вересня 2022 року, вже минула, а жодними іншими законодавчими нормами інші граничні строки для подання такої заяви не визначені, а отже вони не можуть вважатися порушеними позивачем, суд визнає помилковими, адже пунктом 4 розділу ІІ Порядку №225 чітко установлено, що у разі набуття можливості виконання одного із податкових обов`язків платник податку не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків, має подати заяву про неможливість виконання податкового обов`язку одночасно із набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків.
Також апелянт вказує на неврахування судом першої інстанції обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), а також той факт, що зміна реєстрації місцезнаходження з території Дружківської громади Донецької області на місто Дніпро у серпні 2022 року не призвела до фактичного припинення господарської діяльності позивача у Донецькій області, де фактично господарська діяльність тривала до вересня 2024 року, станом на 30.09.2024 р. у штаті позивача залишалося лише 13 чоловік, а судом першої інстанції не враховано ту обставину, що одночасне подолання наслідків обстрілів, евакуація майна та первинної документації з великої міжрегіональної мережі обмеженою кількістю працівників з територій активних бойових дій є беззаперечним обмежувальним фактором, що має кваліфікуватися як форс-мажорна обставина для платника податків, яка має безпосередній причинно-наслідковий зв`язок із спроможністю платника податків здійснювати певні заходи у певний строк. 
З цього питання суд вважає за необхідне вказати наступне.
Загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, встановлені статтею 112 ПК України, відповідно до пункту 112.1 якої особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності (пункт 112.2 статті 112 ПК).
За положеннями пункту 112.8 статі 112 ПК України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є, зокрема, вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору) (підпункт 112.8.9).
Позивач, зокрема, посилається на лист ТПП України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 як на підставу звільнення від відповідальності та доведеність настання форс-мажорних обставин.
ТПП України листом від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія Російської Федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану і це є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).
Цей лист адресований «Всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.
За визначенням, наведеним у частині другій статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР (далі - Закон № 671/97-ВП), форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. 
Частиною першою статті 14-1 Закону № 671/97-ВР торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. 
За усталеною позицією Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18, від 25 січня 2022 року у справі №904/3886/21, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. У разі їх виникнення сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку. 
У постановах від 05 грудня 2023 року у справі №917/1593/22, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, від 19 серпня 2022 року у справі №908/2287/17 Верховним Судом зазначено, що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП. Водночас, сертифікат Торгово-промислової палати України не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.
За позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 05 жовтня 2023 року у справі №520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі №818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі №812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі №805/1087/16, має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.
Як вказано вище, настання форс-мажорних обставин у контексті застосування підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України позивач обґрунтовує листом ТПП від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1. 
Верховним Судом у постановах від 07 червня 2023 року у справі №912/750/22, від 15 червня 2023 року у справі №910/8580/22, від 29 червня 2023 року у справі №922/999/22, від 28 серпня 2023 року у справі №910/6234/22, від 16 вересня 2024 року у справі №520/6236/23 зазначено, що лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 не є ні сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", ні документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини, а також не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Підстави вважати на підставі вказаного листа, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів, відсутні, тому кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.
Отже, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що лист ТПП від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 не підтверджує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для позивача у питанні звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у ЄРПН за квітень 2023 року.
Позивачем не надано сертифікату ТПП, виданого у встановленому порядку у відповідності до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», щодо неможливості виконання свого податкового обов`язку з подання звіту про контрольовані операції за 2023 рік у строк до 01 жовтня 2024 року.
Також суд визнає помилковим покликання позивача на провадження господарської діяльності на території Донецької області, не зважаючи на зміну місця реєстрації на місто Дніпро, необхідність подолання наслідків обстрілів, евакуація майна та первинної документації з великої міжрегіональної мережі обмеженою кількістю працівників з територій активних бойових дій, незначна кількість працівників у штаті станом на 01 жовтня 2024 року.
Суд зауважує, що наведені позивачем обставини не є безумовною підставою для звільнення позивача від відповідальності за вчинення податкового правопорушення, адже позивачем не доведено, що внаслідок наведених факторів протягом дев`яти місяців 2024 року позивач за місцем реєстрації (місто Дніпро) не мав первинних документів, на підставі яких мав бути сформований та поданий звіт про контрольовані операції за 2023 рік.
Також платником податку не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між зазначеними ним обставинами (обстріли, оголошення повітряних тривог, відсутність електроенергії) із неможливістю подання звіту про контрольовані операції із дотриманням строку, установленого законом.
Відтак, належними доказами не підтверджено наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) або інших обставин, які б відповідно до підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України давали підстави для звільнення позивача від фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «М`ясна весна» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року в справі № 160/17351/25 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року в справі № 160/17351/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «М`ясна весна» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 17 березня 2026 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 17 березня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.М. Іванов