Справа № 344/1376/26 
Провадження № 33/4808/247/26 
Категорія ст.124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В. 
Суддя-доповідач Малєєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., за участю секретаря с.з. Остапчук Б.М., розглянув справу за апеляційною скаргою адвоката Геника А.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 02.03.2026 та 
в с т а н о в и в :
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
1.1. Судом провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
1.2. Згідно протоколу, ОСОБА_2 16.01.2026 о 10.20 по вулиці Слобідська, 2 у селі Крихівці, Івано-Франківської МТГ, керуючи ТЗ «Mercedes-Benz Sprinter 313 СDІ», д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення із ТЗ «Mazda CX-5», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , яка, у свою чергу по інерції здійснила зіткнення із ТЗ «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 . 
Внаслідок ДТП ТЗ отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, порушено п.п. 12.1, 13.1 ПДР за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
2. Доводи апеляційної скарги.
2.1. Згідно з аналізом схеми ДТП, автомобілі знаходилися на значній відстані від перехрестя (31,30 м та 41,6 м), що підтверджує факт завершення маневру виїзду автомобілем «Mazda CX-5» з другорядної дороги та його включення у загальний транспортний потік без конфлікту пріоритетів.
2.2. Відповідно до пунктів 12.1, 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України, саме на водія транспортного засобу, який рухається позаду (у цьому випадку — ОСОБА_2 ), покладається прямий обов`язок контролювати безпечну швидкість та дотримуватися безпечної дистанції для уникнення зіткнення.
2.3. Проведений автотехнічний розрахунок доводить, що за швидкості 40 км/год на мокрому асфальті повний зупиночний шлях автомобіля складає приблизно 26,8 м, що є меншим за фактичну відстань від перехрестя до місця удару (31,30 м), а отже, водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» мав технічну можливість вчасно загальмувати та уникнути ДТП.
2.4. У механізмі виникнення ДТП наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок між недотриманням дистанції ОСОБА_2 та первинним ударом, у результаті якого автомобіль «Mazda CX-5» за інерцією здійснив вторинне зіткнення з автомобілем «Volkswagen Polo».
2.5. Пояснення особи, яка притягується до відповідальності, щодо дотримання нею дистанції близько 70 метрів ставляться під сумнів, оскільки така відстань не відповідає умовам руху в заторі.
Враховуючи наведені обставини просить оскаржену постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
3. Доводи заперечення на апеляційну скаргу.
3.1. Потерпіла ОСОБА_1 також зобов`язана дотримуватися ПДР і перед здійсненням маневру повинна була врахувати дорожню обстановку та швидкість руху інших транспортних засобів.
3.2. Схема ДТП не відображає дійсного розташування автомобілів після аварії, адже фактична відстань між транспортними засобами Mazda та Volkswagen була значно більшою, ніж між Mercedes та Mazda.
3.3. Схему ДТП складено з порушеннями чинного законодавства: на ній відсутня інформація про сліди гальмівного шляху транспортних засобів, а також неправильно вказано розташування та напрямок дії світлофора із зеленою стрілкою.
3.4. Наведений апелянтом автотехнічний аналіз є виключно припущенням, оскільки встановлення механізму ДТП, гальмівного шляху та наявності технічної можливості уникнути зіткнення належить до виключної компетенції сертифікованого експерта, проте автотехнічна експертиза у цій справі не призначалась і не проводилась.
3.5. ОСОБА_2 рухався по головній дорозі на зелений сигнал світлофора, з дозволеною швидкістю та дотримуючись безпечної дистанції з урахуванням слизького дорожнього покриття та щільного потоку машин.
3.6. Дистанція різко скоротилася виключно через те, що водійка автомобіля Mazda CX-5 несподівано виїхала з другорядної дороги на смугу руху, по якій рухався ОСОБА_2 .
3.7. Автомобіль Mazda CX-5 не здійснював гальмування (стоп-сигнали не світилися) перед ударом в автомобіль попереду, і хоча ОСОБА_2 застосував екстрене гальмування, через раптове скорочення дистанції та слизьку дорогу він не мав технічної можливості уникнути зіткнення.
Просить залишити постанову суду першої інстанції без змін.
4. Позиції сторін в судовому засіданні апеляційного суду.
4.1. В судовому засіданні Апелянтка та її представник підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.
4.2. ОСОБА_2 та його захисник Юркевич Х.М. заперечили проти задоволення апеляційної скарги.
5. Мотиви апеляційного суду.
Апелянт посилається на те, що зафіксована на схемі ДТП відстань від перехрестя (понад 30 метрів) доводить повне завершення маневру водійкою ОСОБА_1 , на що зокрема вказує і те, що пошкодження ТЗ мали фронтальний характер. 
Водночас, повне завершення маневру не може бути покладене в основу висновку про винуватоість ОСОБА_2 . 
Схема до ДТП не містить усіх необхідних даних для коректного висновку про порушення норм ПДР ОСОБА_2 , які йому поставлені у вину.
По-перше. Вимоги щодо дотримання безпечної дистанції (п. 13.1 ПДР) та швидкості (п. 12.1 ПДР) застосовуються за умов нормального розвитку дорожньої обстановки. Згідно з п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. ОСОБА_2 , рухаючись по головній дорозі на зелений сигнал світлофора, мав право розраховувати, що інші водії (в тому числі ОСОБА_1 ) нададуть йому перевагу в русі. 
По-друге. Як вказували в суді свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 саме раптовий маневр автомобіля Апелянтки створив аварійну ситуацію, в якій ОСОБА_2 був позбавлений об`єктивної можливості уникнути зіткнення. Апеляційний суд не досліджує питання можливої вини ОСОБА_1 , оскільки це питання перед судом не стоїть, але констатує, що доказів, які є у справі недостатньо для висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу ст. 124 КУпАП. Потерпілий ОСОБА_3 також показував, що у дзеркало заднього виду він бачив, як ТЗ під керування ОСОБА_1 різко вклинилось у смугу руху.
По-третє. Відстань від перехрестя, на якій зупинилися автомобілі після зіткнення, може бути наслідком інерційного руху транспортних засобів на мокрому покритті.
Це припущення рівноцінне його запереченню, а тому доводом обвинувачення слугувати не може.
По-третє. Матеріали справи не містять висновку автотехнічної експертизи, яка б доводила вину ОСОБА_2 у ДТП.
6. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП поза розумним сумнівом не доведена, подія ДТП може мати й інше пояснення, обгрунтоване обставинами справи і доказами, які досліджені судом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, недоведена винуватість прирівнюється до доведеної невинуватості.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.
Керуючись статтею 294 КУпАП суддя апеляційного суду,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката Геника А.В. – залишити без задоволення.
Постанову Івано-Франківського міського суду від 02.03.2026 щодо ОСОБА_2 без змін.
Постанова не оскаржується.

Суддя          А.Ю. Малєєв