ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року     м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:
ОСОБА_1 16.03.2026 року о 01:08 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме ображала нецензурною лайкою, принижувала, цькувала, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю  ОСОБА_1 , яка в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки ОСОБА_1 , суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала.
Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату та час розгляду справи в суді, не з`явилася, суд оцінює таку поведінку  ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді. 
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. 
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду причин своєї неявки.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про таке.
Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 315570 від 16.03.2026 р.; рапортом; заява про вчинене правопорушення від 16.03.2026 року; та іншими матеріалами, доданими до протоколу.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.
Як було вище зазначено, ОСОБА_1 16.03.2026 року о 01:08 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме ображала нецензурною лайкою, принижувала, цькувала, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила насильство психологічного характеру в сім`ї, тобто вчинення будь-яких дій фізичного та психологічного характеру та її вина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими судом.
При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
Обставин, які відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене нею адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для її виправлення, а також для припинення нових правопорушень, достатнім і необхідним є накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у мінімальному його розмірі, передбаченому санкцією частини статті, за якою вона притягується до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 , підлягає стягненню сума судового збору.
Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283-285, 294 КУпАП, суд -

постановив:
ОСОБА_3  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцять неоподатковуваних доходів громадян, у сумі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_1 , в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок. 
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва
Єдиний унікальний номер справи: №522/4242/26
Номер провадження №3/522/2132/26
Головуючий суддя – Русєва А.С.