КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 342/696/24
Провадження № 2/488/162/26 р.

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2026 року      м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі: 
головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,
за участю секретаря судового засідання — Гейко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Чернелицької селищної ради, Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав, - 

Встановив:

Позивачка — ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Паньківа В.Д., звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
В обґрунтування свого позову позивачка зазначила, що з 11.11.2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.12.2016 року.
Від даного шлюбу вони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом із позивачкою та перебувають на її повному утриманні.
Позивачка зазначила, що починаючи з 2016 року відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не бере участі у вихованні дітей, не спілкується з ними, не цікавиться їхнім життям, не надає матеріальної допомоги, не вітає з днями народження та іншими святами.
Також позивачка зазначила, що у зв`язку з військовими діями вона була змушена разом із дітьми змінити місце проживання та наразі вони мають статус внутрішньо переміщених осіб і проживають у Івано-Франківській області.
Позивачка самостійно забезпечує дітей усім необхідним для життя, навчання та розвитку, піклується про їхнє здоров`я, забезпечує медичний догляд та належні умови проживання. 
Відповідач жодної участі у житті дітей не бере, до медичних закладів щодо них не звертався.
Діти фактично не підтримують зв`язку з батьком, не відчувають його турботи та не згадують про нього у повсякденному житті.
Крім того, позивачка зазначила, що вона не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з дітьми, однак останній не виявляв такого бажання.
У зв`язку з викладеним позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо їхніх спільних дітей.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивачки надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, через оголошення на офіційному веб - сайті Судової Влади України.
Представник третьої особи Орган опіки та піклування Чернелицької селищної ради, Івано-Франківської області надіслав на адресу суду висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 та просив розглядати справу у його відсутність. 
Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України.   

Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, прийшов до наступного.
Відповідно до статті 51 Конституції України та положень Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує охорону сім`ї, дитинства, материнства і батьківства, а кожна дитина має право на належний рівень життя та всебічний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечувати виховання, навчання, розвиток дитини, піклуватися про її здоров`я та створювати належні умови для її життя.
Згідно зі статтями 150, 155 Сімейного кодексу України батьківські права повинні здійснюватися в інтересах дитини, а ухилення від виконання батьківських обов`язків є підставою для відповідальності.
Відповідно до статті 164 СК України позбавлення батьківських прав можливе, зокрема, у разі ухилення батьків від виконання обов`язків щодо виховання дитини, однак таке ухилення має бути наслідком винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками.
Разом з тим, згідно зі статтею 166 СК України та усталеною практикою Верховного Суду, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується лише у виняткових випадках за наявності достатніх і переконливих доказів та за умови неможливості зміни поведінки батьків.
Судом також враховується практика Європейського суду з прав людини та положення Конвенції про права дитини, відповідно до яких при вирішенні таких спорів першочергова увага приділяється найкращим інтересам дитини, збереженню сімейних зв`язків та забезпеченню її стабільного і безпечного середовища для розвитку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачкою не надано достатніх, належних та переконливих доказів свідомого ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які б свідчили про наявність його винної поведінки та давали підстави для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав.
Суд враховує, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка застосовується лише за умови доведеності неможливості зміни поведінки батька у кращу сторону та за наявності беззаперечних доказів свідомого нехтування ним своїми обов`язками. 
Водночас наявні у справі докази не дають підстав для висновку про те, що відповідач остаточно та безповоротно самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а також не свідчать про неможливість зміни його поведінки.
Відповідно до статті 171 Сімейного кодексу України дитина має право бути вислуханою при вирішенні питань, що стосуються її життя, зокрема при вирішенні спору щодо позбавлення батьківських прав. 
Разом з тим судом не встановлено обставин, які б свідчили про з`ясування думки дітей щодо позбавлення їх батька батьківських прав, що має істотне значення для правильного вирішення справи.
Суд також враховує висновок Служби у справах дітей та соціального захисту Чернелицької селищної ради про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. При цьому встановлено, що відповідач фактично не проживає за місцем реєстрації, однак у телефонному режимі повідомив про перебування поза межами міста, не заперечив факту свого батьківства та висловив заперечення проти позову, а також зазначив про намір врегулювати питання спілкування з дітьми після закінчення воєнних дій. Крім того, з пояснень позивачки вбачається, що між сторонами існувала домовленість щодо добровільної сплати аліментів без звернення до суду.
За таких обставин, з урахуванням принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, відсутності доказів свідомого та винного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а також висновку органу опіки та піклування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд не відшкодовує позивачу понесені нею судові витрати через те, що їй відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України суд, - 
Вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Чернелицької селищної ради, Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав – відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає (ВПО): АДРЕСА_2 , РНООКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Третя особа: Орган опіки та піклування Чернелицької селищної ради, Івано-Франківської області, Івана –Франківська область, Коломийський район, смт. Черпелиця, вул. Незалежності, 19.

Суддя      Л.І. Селіщева