Справа № 357/3878/26
3/357/1745/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2026 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши матеріали, що надійшли з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області полку патрульної поліції в м.Біла Церква та Білоцерківському районі батальйону №1, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 
у вчиненні адмінінстартивного правопоршення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,- 

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 598314 від 22.02.2026, 22.02.2026 о 16 год. 36 хв. в м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба (Запорожця Петра) 63 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Octavia Combi д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мовлення, поведінка що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей які не реагують на світло. Отанньому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, на що останній категорично відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні 03.04.2026 правопорушник ОСОБА_1 вину не визнав та вказав, що 22.02.2026 о 16:36 він був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки була ніби-то недійсна страховка. Під час їхнього спілкування з`ясувалося, що він перебуває в розшуку в ТЦК. На вимогу проїхати до ТЦК він відмовився і тоді працівники поліції сказали, що в нього вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння. Права йому ніхто не роз`яснював. Від проходження огляду в медичному закладі він не відмовлявся.
Адвокат Пакало А.В. просив закрити провадження по справі. Свої письмові заперечення та клопотання надав до суду.
За клопотанням адвоката Пакало А.В. до суду викликався працівник поліції Луценко О.Д. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що міститься розписка про отримання повістки відповідальним працівником від 09.04.2026. До суду не з`явився. Причину неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме протокол серії ЕПР1 № 598314 від 22.02.2026, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапорт, акт та відеозаписи події від 22.02.2026, вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання належних доказів.
Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України, лише законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями, та відповідальність за них. Органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).
Наведене вказує на необхідність застосування при розгляді справи принципів кримінального судочинства. При оцінці доказів та вирішенні питань про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд застосовує відповідні положення кримінального процесуального законодавства, оскільки адміністративне правопорушення за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.
Ч.1ст.130 КУпАП України передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку. Суб`єктом правопорушення є водій транспортного засобу.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, власність, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, що визначають його як правопорушення і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Згідно з п. 1.1 розд. 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2006 № 1306 (далі - ПДР України), ці Правила встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти щодо дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритих територіях тощо) повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення водія або тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10 ПДР).
Об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або у відмові водія від проходження огляду у встановленому порядку.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.
Разом з тим, під час судового розгляду та дослідження матеріалів справи, у тому числі відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, судом встановлено істотні порушення вимог законодавства під час документування події.
Щодо порушення порядку проведення огляду.
ОСОБА_1 категорично не погодився із зазначеними поліцейськими ознаками наркотичного сп`яніння та погодився пройти огляд у медзакладі в присутності захисника. Проте працівники патрульної поліції не забезпечили доставлення останнього до медичного закладу. Також огляд зіниць правопорушника не проводився. 
Щодо відсутності факту відмови від медичного огляду.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про відмову правопорушника ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, проте в справі відсутні належні докази такої відмови та не вручено направлення. О 17:24 водій хоче отримати від працівників поліції направлення, проте поліцейський зазначає: «Направлення дається не Вам». 
Щодо порушення процедури оформлення матеріалів.
Судом під час перегляду додатку до протоколу, а саме відео з бодікамер поліцейських, встановлено, що протокол не складався у присутності ОСОБА_1 . Після складання матеріалів в автомобілі поліцейські залишають місце зупинки, не відсторонивши ОСОБА_1 від керування. 
Щодо порушення права на захист.
Неодноразово від час бесіди ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що він готовий пройти медичний огляд, проте зараз приїде його захисник. На що працівники поліції поспішно залишають місце зупинки, не давши ОСОБА_1 скористатися його правом на захист.
Щодо висловлювання працівників поліції 
О 17:36 один з працівників поліції зазначає: «…приїхав той дізнавач, собака дика…».

Стаття 59 Конституції: Гарантує право на професійну правничу (правову) допомогу. 
Основною статтею Європейської конвенції з прав людини, що гарантує право на захист, є Стаття 6 (Право на справедливий суд), яка забезпечує право на захист власних інтересів особисто або через захисника. 
Проте, в порушення Конституції України та Європейської конвенції з прав людини, працівники поліції позбавили ОСОБА_2 його права на захист.
Прикладом порушення права на захист є рішення Європейського Суду Гелетей проти України» (№ 23040/07): «Іглін проти України» (№ 30783/05): «Євген Петренко проти України. 
Крім того, слід зауважити, що з моменту зупинки, з 16:36 до 16:43 працівники поліції наполегливо пропонували ОСОБА_1 проїхати з ним до ТЦК, а лише після чергової відмови повідомили йому про ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема, неодноразово наголосивши на поведінці, що не відповідає обстановці.
При перегляді відео суддею не вбачається в діях ОСОБА_1 ознак поведінки, що не відповідає обстановці. Напроти, ОСОБА_1 відповідає та поводить себе спокійно, чітко, послідовно.
Крім того, разом з усіма доказами, суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 23.02.2026 о 08.00 в лабораторії «Діла» пройшов лабораторне дослідження, згідно результатів якого наркотичних речовин в сечі не виявлено, про що мається копія в матеріалах справи. 
Судом встановлено, що в даному випадку працівниками поліції було допущено системні та істотні порушення вимог законодавства, які мають наслідком недопустимість зібраних доказів, а саме:
• огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП;
• у разі незгоди особи з результатом огляду працівники поліції не забезпечили її доставлення до закладу охорони здоров`я, чим фактично позбавили права на перевірку результату;
• відсутні належні та допустимі докази відмови особи від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, оскільки ОСОБА_1 наполягав на огляді;
• матеріали справи оформлені з істотними порушеннями;
• порушення права на захист.
Таким чином, у матеріалах справи відсутня сукупність належних, допустимих та достатніх доказів, які б у своїй єдності та взаємозв`язку підтверджували вину ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.
За таких обставин суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України та практики Європейського суду з прав людини у справах «Кобець проти України», «Коробов проти України», вина особи має бути доведена поза розумним сумнівом, а всі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є лише ті фактичні дані, які отримані у передбаченому законом порядку, а згідно зі ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Верховний Суд у своїх постановах (зокрема від 24.01.2019 у справі №127/18803/17, від 15.04.2021 у справі №522/1168/20) наголошує, що порушення процедури проведення огляду та відсутність належної відеофіксації виключають можливість визнання доказів допустимими та достатніми для встановлення стану сп`яніння.
Європейський суд з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд включає вимогу відсутності свавільних дій з боку органів державної влади.
Суд також враховує, що обов`язок зі збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Держава не може перекладати обов`язок доведення невинуватості на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки це суперечить принципу презумпції невинуватості, закріпленому у ст. 62 Конституції України.
Судовий розгляд має здійснюватися з дотриманням принципів верховенства права, законності, змагальності сторін, рівності учасників процесу та презумпції невинуватості, а також забезпечення доведеності вини.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за умови доведення наявності в її діях складу правопорушення на підставі повної, всебічної та об`єктивної оцінки всіх доказів у справі.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність факту вчинення адміністративного правопорушення, неналежне оформлення матеріалів справи та порушення встановленого порядку збирання доказів, у зв`язку з чим у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

Керуючись ст.ст. 7, 251, 247, 280, 283, 284 КУпАП, – 

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП .
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. 
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області. 

Суддя	О.Л. Гавенко