Справа № 750/1649/25 	Головуючий у 1 інстанції Лямзіна Н. Ю. 	
Провадження № 33/4823/325/26 	  	
Категорія - – ч.1 ст.173-2 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Розстрочено ОСОБА_1 виконання даної постанови в частині накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 40800,00 грн. рівними щомісячними платежами в сумі 3400,00 грн. протягом дванадцяти місяців, починаючи з квітня місяця 2025 року.

Зобов`язано ОСОБА_1 сплачувати по 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень до 15 числа кожного місяця, починаючи з квітня 2025 року і по березень 2026 року, та повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 , протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення постановою серії ЕНА №3592725 від 03 грудня 2024 року, за ч.2 ст.126 КУпАП, повторно вчинив дії, передбачені частиною другою вказаної статті.
01 лютого 2025 року о 19 год. 12 хв., в м. Чернігові, по вул. Кільцева, буд. 16, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Kango, д.н.з НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортним засобом, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
Окрім цього, ОСОБА_1 , протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 грудня 2024 року, за ч.3 ст.126 КУпАП, повторно вчинив дії, передбачені частиною третьою вказаної статті.
01 лютого 2025 року о 19 год. 12 хв., в м. Чернігові, по вул. Кільцева, буд. 16, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Kango, д.н.з НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом Шепетівським відділом ДВС згідно ВП 20920276, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

02 березня 2026 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2025 року, в якій просив скасувати судове рішення щодо нього, а також просив поновити строк на апеляційне оскарження як такий, що був пропущений з поважних причин.
Поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вважає ту обставину, що на час винесення оскаржуваної постанови, скарга на дії державного виконавця Мартинюк Т.М. щодо винесення постанови від 18 лютого 2025 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні про стягнення аліментів розглянута не була, а рішення по ній набрало законної сили лише 20.05.2025 року.

Заслухавши ОСОБА_1 , який просив поновити строк на апеляційне оскарження; перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 

Відповідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як убачається із судового рішення, постанова щодо ОСОБА_1 була винесена 18.03.2025 року. Строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду закінчився 28 березня 2025 року.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні 18 березня 2025 року під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього. При цьому, згідно з розпискою ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови він отримав у той же день – 18.03.2025 року (а.с.31).

Разом з тим, апеляційна скарга на вказану постанову суду подана ОСОБА_1 02 березня 2026 року, майже через рік після винесення судового рішення, тобто після закінчення строку на оскарження постанови суду. 

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 мав можливість своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови місцевого суду в передбачений законом строк, однак цього не зробив з невідомих суду причин.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. 

Під поважними підставами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з обставинами, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Проте, ОСОБА_1 не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення та достатніх підстав для його поновлення, а його доводи щодо оскарження дій державного виконавця у виконавчому провадженні та відсутність заборгованості по аліментам з вищевказаних підстав, не заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 18 березня 2025 року щодо нього.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний