Справа № 212/11421/25 
2/212/767/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2026 року      м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу, у складі: головуючого судді Зіміна М.В., за участю секретаря судового засідання Пелешенко К.В., 
за участі представника позивача адвоката Храмова М.П.,
представника відповідача Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» адвоката Лєвєнцова Д.С.,
представника відповідача Акціонерного товариства «Національна компанія «Нафтогаз України» адвоката Слесарчук В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Наглядова рада Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на посаді, -
встановив:
30 вересня 2025 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Храмов М.П., звернулась до Покровського районного суду міста Кривого Рогу із позовом до відповідачів Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (далі – АТ «Криворізька теплоцентраль»), Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі – НАК «Нафтогаз Україна»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Наглядова рада Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (далі – НР АТ «Криворізька теплоцентраль») про визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на посаді. 
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 08 червня 2016 року між Фондом державного майна України та ОСОБА_1 було укладено контракт №4-2016, яким призначено позивача на посаду генерального директора ДП «Криворізька теплоцентраль» до 08 червня 2019 року.
Наказом Фонду державного майна України №1019 від 20.06.2017 р. «Про звільнення генерального директора Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», позивача звільнено з посади генерального директора, про що винесено наказ по підприємству № 184-к та внесено відповідний запис до трудової книжки позивача. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2019 у справі № 904/1464/18, залишеного без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.06.2019, визнано незаконним та скасовано наказ Фонду державного майна України від 20.06.2017 №1019 «Про звільнення генерального директора Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» та зобов`язано Фонд державного майна України своїм наказом поновити позивача на посаді генерального директора Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» з 22.06.2017. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2023 замінено боржника - Фонд державного майна України у справі № 904/1464/18 на правонаступника НАК «Нафтогаз України».
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2025 замінено боржника - Фонд державного майна України у справі № 904/1464/18 на правонаступника у даних правовідносинах на АТ «Криворізька теплоцентраль». 
29.08.2025 АТ «Криворізька теплоцентраль» видано та ознайомлено представника Позивача адвоката Храмова М.П. з наказом АТ «Криворізька теплоцентраль» № 334-к від 29.08.2025 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » з 22.06.2017, на підставі Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2019 по справі №904/1464/18, про що внесено відповідний запис до трудової книжки позивача.
В.о. голови правління АТ «Криворізька теплоцентраль» видав наказ № 335-к від 29.08.2025 про припинення трудового договору та звільнив генерального директора АТ «Криворізька теплоцентраль» ОСОБА_1 08.06.2019.
Позивач не погоджується з наказом № 335-к від 29.08.2025 про припинення трудового договору вважаючи, що з часу видання наказу № 334-к від 29.08.2025 «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » саме позивач є генеральним директором АТ «Криворізька теплоцентраль». 
Вказує, що з 08 червня 2019 року ні позивач, ні Фонд державного майна України не заявили наміру припинити дію контракту № 4-2016 від 08 червня 2016 року, а тому правовідносини за таким контрактом набули безстрокового характеру. 
Зазначає, що наказ позивача про звільнення станом на 08.08.2019 мав видавати орган управління НАК «Нафтогаз Україна»- Фонд державного майна України. 
На думку позивача наказ про звільнення № 335-к від 29.08.2025 підписаний неуповноваженою особою, оскільки такий наказ не погоджено з НАК «Нафтогаз Україна» та НГ АТ «Криворізька теплоцентраль». 
Вказує, що відповідачами порушено гарантії ст. 184 КЗпП України щодо зобов`язання працевлаштування позивача на іншу роботу.
На підставі викладеного, з урахуванням уточнених 03 грудня 2025 року позовних вимог, позивач просить суд: визнати незаконним наказ АТ «Криворізька теплоцентраль» №335-к від 29.08.2025 про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора АТ «Криворізька теплоцентраль» з 08.06.2019; зобов`язати наглядову раду АТ «Криворізька теплоцентраль» поновити ОСОБА_1 на посаді генерального директора АТ «Криворізька теплоцентраль» з 08.06.2019 року з фактичним допуском до виконання обов`язків; зобов`язати АТ «Криворізька теплоцентраль» внести відповідні зміни у кадрові документи; зобов`язати НАК «Нафтогаз України» погодити внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо керівника АТ «Криворізька теплоцентраль»; зобов`язати АТ «Криворізька теплоцентраль» фактично допустити до роботи ОСОБА_1 . 
Ухвалою суду від 05 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. 
22.12.2025 НАК «Нафтогаз України» подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. В обґрунтування відзиву посилається на те, що роботодавець не продовжив строк дії Контракту, який закінчився 08 червня 2019 року, та жодним чином не висловив волю на його продовження. Контракт не може вважатися продовженим на невизначений строк оскільки на продовження дії контракту або укладення його на новий строк необхідна воля іншої сторони угоди. Вказує, що поновлення позивача на роботі не може вважатися згодою власника (уповноваженого ним органу) на продовження трудових відносин після закінчення строку дії Контракту. Посилається на те, що стаття 184 КЗпП України дозволяє звільнення жінок, які мають дітей віком до трьох років, після закінчення строкового трудового договору. У цьому випадку роботодавець має обов`язок лише щодо працевлаштування цієї категорії працівників. При цьому, з боку роботодавця відсутні порушення вимог ст. 184 КЗпП України, оскільки на дату видання наказу про звільнення не було доказів наявності у позивача дітей віком до трьох років. Крім того, у разі невиконання роботодавцем протягом трьох місяців обов`язку щодо працевлаштування звільненого працівника за пунктом 2 статті 36 КЗпП України, за заявою такої особи може вирішуватися спір не про поновлення на роботі, а виключно про виконання зобов`язання щодо працевлаштування. Наказ про звільнення позивача підписано уповноваженою особою, оскільки посада «генеральний директор» не є виконавчим органом товариства відповідно до чинної редакції статуту та штатного розпису, тому такий наказ може прийматися головою правління самостійно в межах своїх повноважень відповідно до пункту 18.28 статуту.
22.12.2025 АТ «Криворізька теплоцентраль» подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. В обґрунтування відзиву посилається на те, що заявлені представником позивача твердження про те, що строк дії укладеного між Фондом державного майна і позивачем контракт № 2-2016 від 08.06.2016 р. продовжився на невизначений строк через відсутність заперечень Фонду державного майна станом на дату набрання чинності Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.19 р. у справі № 904/1464/18 – є безпідставними. Підставою виникнення трудових правовідносин між АТ «Криворізька теплоцентраль» і позивачем – є строковий трудовий контракт № 2-2016 від 08.06.2016 р., строк дії якого закінчився 08.06.2019 р.; строк дії контракту не продовжений шляхом внесення відповідних змін до нього відповідно; Контракт не набув статусу безстрокового через відсутність обставин, визначених статтею 39-1 КЗпП України. Вважає, що датою припинення трудових правовідносин за вказаним Контрактом є зазначена в ньому дата закінчення строку його дії. Відповідно до підпункту 8 пункту 18.28 Статуту АТ «Криворізька теплоцентраль» Голова правління має право без рішення Правління приймати на роботу, звільняти з роботи, приймати інші рішення з питань трудових відносин Товариства з працівниками Товариства. У зв`язку з викладеним вище, звільнення працівника з посади «генеральний директор» у зв`язку з закінченням ще у 2019 році строку дії контракту з таким працівником, згідно вимог Статуту має здійснюватися саме Головою Правління АТ «Криворізька теплоцентраль» (особою, яка виконує його обов`язки). 29.08.2025 змісту наказу про звільнення представники АТ «Криворізька теплоцентраль» роз`яснили позивачу, що товариство позбавлене фактичної можливості працевлаштувати її на території Французької Республіки де вона перебуває разом зі своїми дітьми, а тому вимушене здійснити відшкодування середньої заробітної плати протягом трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору, тобто з 08.06.2019 до 08.09.2019; таким чином, АТ «Криворізька теплоцентраль» виконало у повному обсязі приписи ч. 3 ст. 184 КЗпП України.
Пояснень по суті справи представник третьої особи до суду не подавав. 
15 січня 2026 року представником позивача подано відповідь на відзиви, згідно якого представник вказує на те, що предметом позову є порядок виконання рішення суду про поновлення позивача ОСОБА_1 на роботі, неможливість звільнення працівника заднім числом та невиконання відповідачами обов`язкових гарантій, передбачених ст. 184 КЗпП України. Зазначає, що звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України можливе лише за умови, що контракт на певну посаду був дійсним і тривав до моменту закінчення його строку. Поновлення «поза штатом» виключає продовження контракту на реальній посаді. 
12 лютого 2026 року представником АТ «Криворізька теплоцентраль» подано заперечення у яких представник вказує на те, що датою припинення трудових правовідносин ОСОБА_1 за контрактом слід вважати дату зазначену у такому контракті. В решті заперечення є аналогічними доводам відзиву на позовну заяву. 
16 лютого 2026 року представником НАК «Нафтогаз» подано заперечення у яких представник вказує на те, що закон не містить будь-якої заборони щодо видання наказу у дату пізнішу за дату фактичного припинення контракту. Видання наказу про звільнення фіксує юридичний факт який вже настав, а саме припинення трудових відносин у зв`язку із закінченням строку дії контракту. Дата припинення трудових відносин прив`язана до закінчення строку контракту, а не до дати видання наказу. 
Ухвалою суду від 02 березня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті спору.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Хармов М.П. підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові, відповіді на відзиви та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Зазначив, що позивач ОСОБА_1 не погоджується з оскаржуваним наказом також з підстав того, що позивачку фактично не було допущено до роботи та оскаржуваний наказ про звільнення було видано неуповноваженою особою. 
Представник відповідача адвокат Слесарчук В.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях.
Представник відповідача адвокат Лєвєнцов Д.С. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях.
Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, заяв або клопотань до суду не подавав. 
Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 08 червня 2016 року укладено Контракт № 4-2016 між Фондом державного майна України та громадянкою ОСОБА_1 , яка призначається на посаду директора ДП «Криворізька ТЕЦ» на термін з 08 червня 2016 року по 08 червня 2019 року (далі – Контракт). 
Згідно п. 2 Контракту на підставі Контракту виникають трудові відносини між Керівником та Фондом. Кодекс законів про працю України, інші нормативні акти, що регулюють трудові правовідносини поширюються на взаємовідносини сторін за цим Контрактом.
За п. 29 Контракту, цей Контракт припиняється: 
після закінчення терміну дії; 
за згодою сторін; 
до закінчення терміну дії Контракту у випадках, передбачених Контрактом: на підставі рішення Фонду державного майна України про звільнення генерального директора; з інших підстав, передбачених законодавством та цим Контрактом. 
За п. 32 Контракту, цей Контракт діє з 08 червня 2016 року до 08 червня 2019 року. 
Наказом Фонду державного майна України від 20 червня 2017 року № 1019 звільнено ОСОБА_1 з посади генерального директора ПАТ «Криворізька теплоцентраль» з 22 червня 2017 року. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2019 у справі № 904/1464/18, залишеного без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.06.2019, зобов`язано Фонд державного майна України своїм наказом поновити ОСОБА_1 на посаді генерального директора Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» з 22.06.2017. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2023 у справі № 904/1464/18, боржник у провадженні замінений з Фонду державного майна на НАК «Нафтогаз України». 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2025 у справі № 904/1464/18, боржник у провадженні замінений з НАК «Нафтогаз України» на АТ «Криворізька теплоцентраль». 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2025 у справі № 904/1464/18, АТ «Криворізька теплоцентраль» відмовлено у роз`ясненні рішення від 04.02.2019. 
Наказом АТ «Криворізька теплоцентраль» № 334-к від 29.08.2025 ОСОБА_1 поновлено на посаді генерального директора АТ «Криворізька теплоцентраль» з 22.06.2017 (на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2019 у справі № 904/1464/18).
За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 82 ЦПК України судом не досліджуються обставини пов`язані з виконанням рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2019 у справі № 904/1464/18 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді генерального директора Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль.
29 серпня 2025 року наказом АТ «Криворізька теплоцентраль» № 335-к звільнено ОСОБА_1 з посади генерального директора (припинено трудовий договір) 08.06.2019 згідно з п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, у зв`язку з закінченням строку дії Контракту.
З дослідженого у судовому засіданні відеозапису відеоконференції від 29.08.2025, вбачається доведення до відома ОСОБА_1 представниками АТ «Криворізька теплоцентраль» та НАК «Нафтогаз України» змісту наказу АТ «Криворізька теплоцентраль» № 335-к від 29 серпня 2025 року про припинення трудового договору (контракту). 
Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки ОСОБА_1 наказом АТ «Криворізька теплоцентраль» № 334-к від 29.08.2025 ОСОБА_1 поновлено на посаді генерального директора АТ «Криворізька теплоцентраль» з 22.06.2017 р. (на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.19 р. у справі № 904/1464/18) та предметом даного позову є оскарження наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора АТ «Криворізька теплоцентраль», а тому до вказаних правовідносин слід застосувати положення КЗпП України. 
Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.
Згідно зі статтею 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. 
Судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відноситься до особливо важливих для економіки підприємств. 
Підпунктом г пункту 18 частини другої статті 5 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» встановлено, що здійснюючи управління об`єктами державної власності, Кабінет Міністрів України визначає порядок конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки.
Порядок призначення керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки на конкурсній основі та укладення з ними контакту як особливої форми трудового договору визначений регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року № 777 «Про проведення конкурсного відбору керівників державних суб`єктів господарювання» (далі - Порядок № 777).
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року № 777 «Про проведення конкурсного відбору керівників державних суб`єктів господарювання» затверджений Порядок проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки.
Пунктом 20 Порядку № 777, зокрема передбачено, що підставою для укладення контракту між суб`єктом управління та переможцем конкурсного відбору є рішення конкурсної комісії.
Таким чином, питання про призначення керівника особливо важливих для економіки підприємств, зокрема, АТ «Криворізька теплоцентраль», відбувається в особливому порядку та виключно за результатами конкурсного відбору.
Судом встановлено, що трудові відносини між сторонами спору були оформлені у формі контракту строком з 08 червня 2016 року по 08 червня 2019 року. Умови Контракту не містять умов щодо продовження строку його дії після закінчення строку, обумовленого п. 32 Контракту. 
З огляду на те, що підпунктом г пункту 18 частини другої статті 5 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» встановлено особливий порядок призначення керівника АТ «Криворізька теплоцентраль», тому суд доходить висновку, що Контракт з генеральним директором ОСОБА_1 припиняється на підставі закінчення терміну його дії, а тому звільнення ОСОБА_1 з 08 червня 2019 року за закінченням строку дії контракту на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України є законним. 
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що звільнення жінок, зазначених у ч. 3 ст. 184 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку трудового договору має свої особливості, а саме: звільнення, зокрема, жінок, які мають дітей віком до трьох років можливе на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, однак провадиться з обов`язковим працевлаштуванням вагітної, тобто власник або уповноважений ним орган зобов`язаний працевлаштувати жінку на цьому ж або іншому підприємстві відповідно до її фаху. Розрив у часі між звільненням і працевлаштуванням у цьому випадку не допускається.
Згідно зі статтею 235 КЗпП України підставою для поновлення працівника на роботі є його звільнення без законних підстав. Тому поновлено на роботі може бути лише працівника, якого звільнено незаконно, з порушенням процедури звільнення чи за межами підстав, передбачених законом чи договором, або за відсутності підстав для звільнення.
У разі якщо працівника звільнено обґрунтовано, з додержанням процедури звільнення, підстав для поновлення працівника на роботі немає.
Невиконання підприємством (установою, організацією), яке звільнило вагітну жінку, обов`язку по працевлаштуванню є підставою для покладення на нього відповідно до ч. 2 ст. 232 КЗпП України обов`язку надати на цьому або іншому підприємстві роботу, яку може виконувати працівниця, виплати їй середньої заробітної плати на період працевлаштування, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору, а не про поновлення на попередній роботі.
За заявою такої особи може вирішуватися спір не про поновлення на роботі, а про виконання підприємством (установою, організацією) зобов`язання по її працевлаштуванню.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року № 759/19440/15-ц. 
Як вбачається з Наказу № 335-к від 08 червня 2025 року роботодавцем призначено виплату ОСОБА_1 в розмірі середньої заробітної плати за 3 місяці з дня закінчення строкового трудового договору (згідно ч. 3 ст. 184 КЗпП України). 
З наданої суду Платіжної інструкції № 12217 від 29.08.2025 вбачається, що АТ «Криворізька теплоцентраль» здійснено виплату середньої заробітної плати за ч. 3 ст. 184 КЗпП України в розмірі 107255,61 грн. 
Встановлені судом обставини свідчать про те, що АТ «Криворізька теплоцентраль» дотримано положень ч. 3 ст. 184 КЗпП України при звільненні ОСОБА_1 . 
Згідно з розділом 15 статуту АТ «Криворізька теплоцентраль», виконавчим органом товариства (колегіальним) є правління. Очолює та керує діяльністю правління – голова правління, який обирається та повноваження якого припиняються наглядовою радою.
До компетенції правління належить вирішення всіх питань, пов`язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради згідно з цим статутом та чинним законодавством України.
Відповідно до пункту 18.28 статуту голова правління АТ «Криворізька теплоцентраль» має право без рішення правління, зокрема, приймати на роботу, звільняти з роботи, приймати інші рішення з питань трудових відносин товариства з працівниками товариства відповідно до вимог чинного законодавства, цього статуту, внутрішніх документів товариства.
У зв`язку з викладеним вище, згідно вимог Статуту АТ «Криворізька теплоцентраль» звільнення працівника, зокрема з посади «генеральний директор» має здійснюватися Головою Правління АТ «Криворізька теплоцентраль» (особою, яка виконує його обов`язки).
Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З матеріалів справи убачається, що строк дії трудового контракту із ОСОБА_1 , призначеної на посаду генерального директора АТ «Криворізька теплоцентраль», закінчився 08 червня 2019 року, умов автоматичної пролонгації такий контракт не містить та сторонами контракту не досягнуто згоди про продовження строку дії такого контракту. 
З огляду на закінчення строку дії контракту уповноваженою особою АТ «Криворізька теплоцентраль» правомірно видано наказ від 29 червня 2025 року за № 335-к про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора 08.06.2019 згідно з п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, у зв`язку з закінченням строку дії Контракту.
Порушень ст. 184 КЗпП України при звільненні ОСОБА_1 судом не встановлено. 
Враховуючи викладене суд приходить до переконання про недоведеність порушення роботодавцем порядку звільнення ОСОБА_1 08.06.2019 з посади генерального директора АТ «Криворізька теплоцентраль», а тому у задоволенні основної позовної вимоги із визнання незаконним наказу АТ «Криворізька теплоцентраль» №335-к від 29.08.2025 про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора АТ «Криворізька теплоцентраль» з 08.06.2019 слід відмовити. 
Суд враховує те, що позовні вимоги про зобов`язання наглядову раду АТ «Криворізька теплоцентраль» поновити ОСОБА_1 на посаді генерального директора АТ «Криворізька теплоцентраль» з 08.06.2019 року з фактичним допуском до виконання обов`язків; зобов`язання АТ «Криворізька теплоцентраль» внести відповідні зміни у кадрові документи; зобов`язання НАК «Нафтогаз України» погодити внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо керівника АТ «Криворізька теплоцентраль»; зобов`язання АТ «Криворізька теплоцентраль» фактично допустити до роботи ОСОБА_1 є похідними від основних вимог щодо визнання незаконним наказу про звільнення, а тому у зв`язку із відмовою у задоволенні основних позовних вимог, не підлягають задоволенню вказані похідні позовні вимоги.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 352 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Наглядова рада Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на посаді залишити без задоволення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його підписання безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», код ЄДРПОУ 20077720, місцезнаходження юридичної особи: 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6.
Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», код ЄДРПОУ 00130850, місцезнаходження юридичної особи: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1.
Третя особа: Наглядова рада Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», код ЄДРПОУ 00130850, місцезнаходження юридичної особи: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1.
Рішення суду складено та підписано 13 квітня 2026 року.

Суддя:        М.  В.  Зімін