ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/20095/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року (суддя Златін С.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 15.09.2025 року) у адміністративній справі №160/20095/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії за віком, суд –
в с т а н о в и в:
У липні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі по тексту – відповідач 2), в якому просив визнати бездіяльність відповідачів щодо не врахування періоду його роботи з 03.08.1990 року по 31.12.1997 року під час призначення йому пенсії за віком протиправною; зобов`язати відповідача 1 вчинити дії щодо перерахунку його пенсії за віком з дня призначення йому пенсії, тобто з 15.02.2025 року, на підставі відомостей його трудової книжки «дублікат» НОМЕР_1 з урахуванням наявного страхового стажу в період з 03.08.1990 року по 31.12.1997 року
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 29.05.2025 року №046850017428 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви від 22.05.2025 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області вчинити дії щодо перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 дня призначення йому пенсії, тобто з 15.02.2025 року, на підставі відомостей трудової книжки «дублікату» НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 з урахуванням наявного страхового стажу в період з 03.08.1990 року по 31.12.1997 року, з урахуванням висновків суду.
З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове. яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» з 15.02.2025 року. 22.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу про перерахунок пенсії щодо зарахування стаж, набутого до 01.01.2024 року, яка була за принципом екстериторіальності 29.05.2025 року розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та рішенням №046850017428 відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсі, оскільки відповідно до трудової книжки, ОСОБА_1 прийнятий в Якимівське РСТ з 0308.1990 року, а звільнений 24.03.2003 року з Споживчого товариства Рось. Пенсійний орган зазначив про необхідність надання уточнюючої довідки , оскільки відсутні дані про зміну назви організації.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку і отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15.02.2025 року. Загальний трудовий (страховий) стаж ОСОБА_1 , який було враховано під час призначення пенсії, становить 34 роки 7 місяців 29 днів, однак, за підрахунками ОСОБА_1 та відомостями, які містяться в його трудовій книжці, такий стаж повинен становити 42 роки. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання роз`яснення йому зазначених розбіжностей. Головним управлінням Пенсійного Фонду в Кіровоградській області було прийнято рішення від 29.05.2025 року №046850017428 про відмову в перерахунку пенсії, оскільки відповідно до дубліката трудової книжки серії НОМЕР_1 від 17.02.2003 року, наданого при первинному призначенні, ОСОБА_1 прийнятий в Якимівське РСТ з 03.08.1990року а звільнений з 24.03.2003року із СП «РОСЬ». Для зарахування періоду роботи з 03.08.1990 року по 31.12.1997 року необхідно надати уточнюючу довідку за вказаний період, оскільки відсутні дані про зміну назви організації. Суд врахував, що відповідно до записів №1-7 трудової книжки «дублікат» від 17.02.2003року серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 03.08.1990 року по 29.03.2003 року працював у Якимівському районному споживчому товаристві на різних посадах. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ст.8, частинами 2, 4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ; пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637; Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року; п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» та прийшов до висновку про те, що спірний період роботи ОСОБА_1 підтверджено його трудовою книжкою; відсутність уточнюючої довідки з посиланням на первинні документи, довідку про реорганізацію підприємства не може бути підставою для відмови у зарахуванні до загального стажу роботи цього періоду, оскільки таку довідку ОСОБА_1 не може надати з підстав, які не залежать від нього, а трудової книжки ОСОБА_1 містять повну інформацію про його роботу у спірний період та характер виконуваних робіт. Суд вважав, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Належним та ефективним способом захисту прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 є визнання протиправним та скасування рішення від 29.05.2025 року 046850017428 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 .
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку і з 15.02.2025 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Встановлено, що 22.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок його пенсії за віком з урахуванням стажу згідно дублікату його трудової книжки серії НОМЕР_1 від 17.02.2003 року за період його роботи в Якимівському РСТ (Споживчому товаристві «Рось») з 03.08.1990 року п 24.03.2003 року.
Встановлено, що за принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 29.05.2025 року розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України та рішенням №046850017428 ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки відповідно до дубліката трудової книжки серії НОМЕР_1 від 17.02.2003 року, ОСОБА_1 був прийнятий в Якимівське РСТ з 03.08.1990року а звільнений з 24.03.2003року із СП «РОСЬ». Для зарахування періоду роботи з 03.08.1990 року по 31.12.1997 року необхідно надати уточнюючу довідку за вказаний період, оскільки відсутні дані про зміну назви організації.
Згідно копії дубліката трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працював в Якиівському РСТ: 03.08.1990 року – прийнятий на посаду заступника директора ОСТ (розпорядження від 03.08.1990 року №137); 28.01.1991 року переведений на посаду директора ОСТ (розпорядження від 28.01.1991 року №28); 17.08.1992 року – переведений товарозвавцем ГОСТ (розпорядження від 17.08.1992 року №141); 07.06.1993 року – переведений заступником директора Коопунівермагу коопзаготпрому (розпорядження від 07.06.1993 року №97); 29.12.1995 року – переведений завідуючим торгівлі РСТ (розпорядження від 29.12.1995 року №250);21.04.2000 року – звільнений за переведенням в СП «Рось» п.5 ст.36 КЗпП України (наказ від 21.04.2000 року №39); 22.04.2000 року прийнятий на посаду директора споживчого товариства «Рось» (наказ від 22.04.2000 року №2); 24.03.2003 року – звільнений за власним бажанням (ст.38 КЗпП України) (наказ від 24.03.2003 року №3). 
Відповідно до частин 2, 4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1208.1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.
Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спірний період роботи ОСОБА_1 підтверджено його трудовою книжкою; відсутність уточнюючої довідки з посиланням на первинні документи, довідку про реорганізацію підприємства не може бути підставою для відмови у зарахуванні до загального стажу роботи цього періоду, оскільки таку довідку ОСОБА_1 не може надати з підстав, які не залежать від нього, а трудова книжка містить повну інформацію про роботу у спірний період.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року у адміністративній справі №160/20095/25 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова