Справа № 644/9686/25 
Провадження № 3/644/78/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
20 квітня 2026 р. м.Харків
Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Бугера О.В., 
За участі захисника адвоката Савченка В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 , що зареєстрований АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,- 

у с т а н о в и в:
Водій ОСОБА_2 , 13.10.2025 року о 21.11. годині, в смт. Шевченкове, вулиця Харківський шлях, будинок 57, керував транспортним засобом Nissan X-Trail, номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатора Alcotest 6810, проба позитивна 1,16 % проміле, тест 897, чим порушив вимоги п.2.9.А. ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, у зв`язку із проходженням військової служби. Судом було відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту щодо зупинення провадження у справі до закінчення несення служби. В письмових поясненнях ОСОБА_2 свою провину не визнав, пояснив, що 13.10.2025 року він дійсно рухався в с. Шевченкове та по дорозі його зупинили працівники поліції нібито для перевірки документів, у зв`язку з рухом в комендантську годину, він повідомив, що військовий, надав документи, на пропозицію пройти огляд на Драгері погодився, пройшов огляд, тест показав 1,16% проміле, але йому не пропонували проїхати до медзакладу, одразу почали складати протокол. Наполягав на тому, що не погоджувався із результатом, через деякий час повідомив про це поліцейським, але вони повідомили, що протокол вже складається. Не погоджувався із висновком про нібито перебування в стані сп`яніння, але проїхати до медзакладу йому не запропонували. Коли приїхали представники ВСП, замість того, щоб роз`яснити права, наслідки огляду та поспілкуватись з поліцією, навпаки почали на нього тиснути, морально давити та змусили підписати документи поліції, в тому числі і акт, хоча він не погоджувався. Вважав, що поліцейські діяли незаконно, незаконно прийшли до висновку, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Просив захистити його права та не позбавляти прав керування транспортним засобом, оскільки це необхідно йому для виконання військових обов`язків.
Захисником адвокатом Савченком В.А. подано клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також про застосування принципу індивідуалізації покарання. В обґрунтування клопотань зазначено, що протокол не є беззаперечним доказом у справі та підлягає оцінці судом. Після зупинки транспортного засобу він дійсно проходив огляд на стан сп`яніння, але із результатом не погоджувався, запис «згоден» був ним внесений під тиском представників ВСП, він не погоджувався із результатом та звертався до працівників поліції проїхати до медзакладу, але його повідомили, що вже триває складання протоколу. Окрім того, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі, та одразу повідомив про це працівникам поліції, просив викликати ВСП, але коли саме відбувся виклик представників ВСП, з матеріалів не вбачається та передбачена процедура ст. 266-1 КУпАП не була дотримана. Також зазначав, що поліцейський не повідомляв про наявність ознак сп`яніння, не роз`яснював перед проходженням огляду права, що свідчить про порушення порядку проведення огляду. Відповідні обставини свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Також зазначав, що ОСОБА_2 є діючим військовослужбовцем, який тривалий час безперервно бере участь у захисті держави, має статус учасника бойових дій, нагороди та позбавлення його прав керування транспортним засобом негативно вплине на його службові обов`язки, оскільки він є водієм-електриком військової частини НОМЕР_2 , просив про застосування у даній справі принцип індивідуалізації покарання, визначений ст. 61 Конституції України, та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним інших адміністративних правопорушень (у разі доведення його вини в інкримінованому діянні поза розумним сумнівом), стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом. 
В судовому засіданні захисник подане клопотання підтримав, звертав увагу на порушення порядку огляду військовослужбовця, не врахування незгоди ОСОБА_2 з результатами огляду та ігнорування прохання ОСОБА_2 проїхати до медзакладу охорони здоров`я та здійснений тиск на ОСОБА_2 .. 
Суд, вислухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи, доводи поданого клопотання, встановив наступне. 
Відповідно до 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
Провина ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні підтверджується:
1) протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №913140 від 13.10.2025 року, який містить підпис ОСОБА_2 про ознайомлення з правами, місцем розгляду справи, в графі пояснення «Згоден». При цьому суд враховує, що сам по собі протокол не може бути самостійним беззаперечним доказом, та обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які підтверджують вину особи.
2) копією посвідчення водія ОСОБА_2 ;
3) рапортами про результати відпрацювання повідомлення поліцейського ОСОБА_3 від 13.10.2025 року, відповідно до якого під час патрулювання був зупинений ТЗ НіссанХ-Траіл номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в установленому законодавством порядку за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, тест 897, результат 1,16 проміле, складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо водія; Від керування водій відсторонений. В рапорті зафіксований виклик ВСП.
4) Направленням на медичний огляд водія транспортного засобу, від 13.10.2025 року о 21.17 годині, відповідно до якого було виявлено ознаки сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови; До мед закладу не доставлявся, огляд проведений за допомогою приладу Alcotest Drager 6810; результат огляду 1,16% проміле.
5) тестування до протоколу ААД 913140, яке має дані про проведення тесту 13.10.2025 року о 21.16, при температурі +12, результат тесту 1,16% проміле, наявний підпис ОСОБА_2 . Прилад проходив останнє калібрування 19.09.2025 року;
6) акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому наявний підпис ОСОБА_2 про згоду з результатом огляду;
7) розпорядженням Куп`янської районної військової адміністрації від 29.08.2023 року №58-В про запровадження комендантської години на території Куп`янського району Харківської області, в тому числі на території Шевченківської селищної громади з 20.00 по 06.00 години.
8) копією свідоцтва про повірку законодавство врегульованого засобу вимірювальної техніки та сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки. 
9) довідкою про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія та відсутності зареєстрованих порушень ПДР за ст. 130 КУпАП;
Окрім цього, провина ОСОБА_2 підтверджується оглянутими відеозаписами до складеного протоколу, де зафіксовано факт зупинки транспортного засобу, проходження огляду за допомогою приладу Драгер, фіксацію результату огляду, згоду із результатом огляду ОСОБА_2 , про що було зазначено в протоколі та акті.
Ознаки сп`яніння були зазначені як в акті, так і в протоколі. Наявність відповідних ознак запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови стало підставою для висунутої підозри про перебування особи в стані сп`яніння. 
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, «Коробов проти України» від 21.07.2011 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. В даному випадку, факт керування транспортним засобом, проходження огляду, виявлення перебування водія в стані алкогольного сп`яніння повністю підтверджена належним та допустимими доказами. 
Пункт 1.3. ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч.2,3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Аналогічна норма міститься і в п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 9.11.2015 р. №1452/735.
Водій ОСОБА_2 на пропозицію пройти огляд на місці зупинки погодився, пройшов його, погодився із результатом огляду, у зв`язку із чим йому не пропонувалось проїхати до медзакладу. 
Відповідно до п.2.9.А. ПДР України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.  За змістом ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Частиною 3 вказаної статті визначено, що при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
Доказів про те, що під час порушення ПДР України, ОСОБА_2 керував легковим автомобілем, який є транспортним засобом Збройних Сил України, виконував бойове розпорядження, не встановлено, тому має проходити огляд та нести відповідальність на загальних підставах та суд вважає не обґрунтованими доводи сторони захисту щодо не проведення огляду ОСОБА_2 , як діючого військовослужбовця, саме представниками ВСП.
Водій ОСОБА_2 вимог п.2.9.А. ПДР України не дотримався та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Щодо доводів сторони захисту про застосування принципу індивідуалізації покарання та не застосування до ОСОБА_2 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з частиною 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, апеляційним судом не враховуються.
Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та не містить альтернатив щодо застосування адміністративного стягнення.
Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст. 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями. Суд не вправі, при визнанні особи винуватою за ч. 1ст. 130 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.
Позитивні відомості, факт проходження служби, наявність нагород, статус УБД, стосовно ОСОБА_2 не можуть слугувати підставою для задоволення вимог захисника щодо не призначення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, з урахуванням встановленої законодавцем безальтернативної санкції, характеру вчиненого діяння та суспільної небезпеки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено основне і додаткове стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. Тому вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_2 судовий збір. 
Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, –

П О С Т А Н О В И В: 
Визнати  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 , що зареєстрований АДРЕСА_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (отримувач коштів – ГУК у Харківській області ; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37874947;банк отримувача – Казначейство України(ЕАП) ; код банку отримувача (МФО) – 899998;рахунок отримувача – UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету – 21081300) у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Роз`яснити правопорушнику, що після набрання даною постановою законної сили у випадку несвоєчасної сплати грошового стягнення (штрафу) у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, передбачено стягнення штрафу у подвійному розмірі у відповідності до ст.ст.7,27,299,304,305,307,308 КУпАП та ст.ст.11,18 Закону України «Про виконавче провадження».
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 , що зареєстрований АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 665,60 гривень на користь держави (отримувач коштів – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП) ;код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету – 22030106).
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя:           О.В.Бугера