Єдиний унікальний номер 341/207/26 
Номер провадження 2/341/391/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року м.Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в особі судді Гаполяка Т.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бурштинської міської ради, про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.
Представник - адвокат Микитчин П.С. в інтересах довірительки ОСОБА_1 звернувся в Галицький районний суд Івано-Франківської області з позовом до Бурштинської міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, та просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право на гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті  ОСОБА_2 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки, яка фактично прийняла спадщину після свого померлого чоловіка ОСОБА_3 , однак юридично не оформила своїх спадкових прав. Після смерті баби відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 . За життя остання склала заповіт, посвідчений секретарем Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 03 грудня 2012 року, яким заповіла позивачці все своє майно. Остання прийняла спадщину шляхом подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті баби – ОСОБА_2 , однак, отримала від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа.
Має намір оформити спадкові права на гараж, проте перешкодою у нотаріальному оформлені є відсутність правовстановлюючого документу.
В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки адвокат Микитчин П.С. подав заяву про розгляд справи без їхньої участі.
В судове засідання відповідач Бурштинська міська рада представника не скерувала. Міським головою Андрієшином В. подано відзив на позовну заяву, яким не заперечує щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі та просять справу розглядати у відсутності представника ради.

2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки – ОСОБА_2 , що стверджується копіями свідоцтв про смерть, копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 6 зворот, 7). 
Раніше, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29 листопада 2004 року, виданим Добринівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області та копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 (а.с.15).
Після смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_2 оформила спадкові права після смерті свого чоловіка, а саме на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину (а.с.16).
Відомостей щодо оформлення спадкових прав ОСОБА_2 після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 на ймовірне інше майно матеріали справи не містять.
ОСОБА_2 на випадок смерті залишила заповіт, посвідчений секретарем Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 03 грудня 2012 року, яким заповіла позивачці все своє майно (а.с.8 зворот). 
Згідно довідки виданої старостою Добринівського старостинського округу – У. Новосельською №17-11/18 від 11 вересня 2025 року заповіт від імені ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не змінювався та не скасовувався (а.с.8).
Згідно довідки виданої центром надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради від 05 серпня 2025 року №38 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 №221 від 24 березня 2025 року на день смерті дійсно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7 зворот).
До спадкової маси належить гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_3 19 січня 1977 року видано архітектурно – планувальне завдання забудівнику на підставі рішення виконкому Бурштинсьткої селищної Ради народних депутатів трудящих №310 від 16 грудня 1976 року та плану про відвід земельної ділянки від 18 січня 1977 року (а.с.10 зворот).
Згідно плану відводу земельної ділянки, гаражу присвоєно наступну адресу: АДРЕСА_3 (а.с.12).
Згідно довідкою, виданою обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентеризації» №315 від 15 жовтня 2025 року, гараж АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_1 ) має загальну площу 19,9 кв.м. Реєстрація права власності не проводилася (а.с.10,11 зворот).
Відповідно до даних наявної у справі копії технічного паспорта на гараж (машинно-місце) зазначений гараж, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , позначений у плані літ. «А», площею 19,9 кв.м. (а.с. 13-14).
Позивачка звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак постановою приватного нотаріуса Данилюк Х.О. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.9).
Оскільки, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гараж, вона звернулася до суду із вищезазначеним позовом. 

3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до частини 4 статті 200 та частини 4 ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні є підставою для ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до частини 4, 5статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259 ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259, частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.
Враховуючи належність повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, наявність клопотання представника відповідача про розгляд справи у його та відповідача відсутності, суд констатує про відсутність перешкод для розгляду справи.
Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
В судовому засіданні встановлено, що єдиною спадкоємцею після смерті ОСОБА_2 за заповітом є позивачка – ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (с. 1261 ЦК України).
Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.1,5 ст. 1268 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вищій спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 року» зазначив що, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.
Таким чином при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у по господарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.
Таким чином, з урахуванням доказів, наявних в матеріалах справи, суд вважає можливими задовольнити позовні вимоги позивача.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 82, 88, 200, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 392, 1217, 1223, 1269 Цивільного кодексу України, суд,

у х в а л и в :
Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 19,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач: Бурштинська міська рада, місцезнаходження за адресою: вул. С.Стрільців, м.Бурштин, Івано-Франківська область, ідентифікаційний код юридичної особи 04357466.
  Суддя	Тарас ГАПОЛЯК