Справа № 589/408/24 
Номер провадження 22-ц/816/1804/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 березня 2026 року 	м.Суми	

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого Сізова Д.В. (суддя-доповідач), 
суддів Сидоренко А.П., Щербаченко М.В.,
з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М., 
у присутності:
позивача – ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), 
представника відповідача – Самойленко Сусанни Володимирівни (в режимі відеоконференції),
розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2026 року (суддя Лєвша С.Л.), ухвалене у м. Шостка, повне рішення складане 26 січня 2026 року, 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сумської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок коштів по сплаті за розподіл природного газу та відшкодування моральної шкоди, 

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції 
29 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовував такими обставинами.
АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз», як оператор ГРМ, при визначенні річної замовленої потужності на 2023 рік неправомірно завищило обсяг фактично спожитого природного газу за період із 17 жовтня 2023 року по 22 січня 2024 року.
Відповідач, виставляючи рахунки за розподіл (доставку) природного газу, здійснював нарахування у завищеному обсязі та не проводив відповідного перерахунку (коригування) у наступних розрахункових періодах з урахуванням фактичного споживання, чим фактично вимагав сплати коштів за неправомірно визначені обсяги розподілу природного газу.
У зв`язку із зазначеним позивач неодноразово звертався із заявами та скаргами до Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», однак, як він стверджує, надані відповіді не містили належного вирішення порушених питань та не відповідали суті його звернень.
Позивач також не погоджується з визначеними відповідачем плановими обсягами споживання природного газу, наведеними у заяві-приєднання до умов договору розподілу природного газу, загальний обсяг яких становить 155 куб. м, тоді як річна замовлена потужність на 2024 рік визначена відповідачем у розмірі 166,27 куб. м. Крім того, позивач вважає неправомірним врахування при розрахунку обсягу споживання за жовтень 2023 року у розмірі 21,71 куб. м та показників лічильника станом на 30 вересня 2023 року у розмірі 992,93 куб. м, оскільки, за його твердженням, фактичні показники на цю дату становили 997 куб. м.
Вказує, що відповідачем не було враховано фактичні обсяги споживання природного газу, зокрема: у жовтні 2022 року – 16 куб. м, у серпні 2023 року – 10 куб. м, у вересні 2023 року – 6 куб. м, що, на його думку, мало бути враховано при визначенні річної замовленої потужності на 2024 рік.
Вважає, що дії відповідача щодо нарахування плати за розподіл природного газу у завищеному обсязі, неналежного розгляду його звернень від 17 жовтня 2023 року, 22 листопада 2023 року, 11 грудня 2023 року, 20 грудня 2023 року та 08 січня 2024 року, а також відмови у здійсненні перерахунку та надання недостовірної інформації, не відповідають вимогам статей 15, 19 Закон України «Про звернення громадян» та порушують його права.
Крім того, позивач зазначає, що вказані дії відповідача призвели до заподіяння йому моральної шкоди, яка полягає у тривалому перебуванні у стані нервового напруження, що негативно вплинуло на стан його здоров`я.
Із урахуванням викладеного просив суд:
визнати протиправними дії Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо неналежного розгляду його звернень та надання недостовірних відповідей, а також невжиття заходів щодо коригування обсягів розподілу природного газу; 
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок плати за розподіл природного газу за жовтень, листопад, грудень 2023 року, виходячи з річної замовленої потужності 200 куб. м, а починаючи з січня 2024 року – з річної замовленої потужності 149 куб. м;
визнати протиправними дії відповідача, вчинені після 30 січня 2024 року, які полягають у нездійсненні перерахунку річної замовленої потужності на 2024 рік, неправомірному нарахуванні плати за послуги розподілу природного газу, а також у наданні недостовірної інформації щодо обсягів споживання газу та показників лічильника;
стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 700 грн.
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2026 року відмовлено у задоволенні позову.
Ухвалюючи рішення, суд виходив із того, що правовідносини між сторонами регулюються положеннями Кодексу газорозподільних систем, відповідно до якого розрахунок плати за розподіл природного газу здійснюється виходячи з річної замовленої потужності об`єкта споживача, яка визначається на підставі фактичного обсягу споживання природного газу за попередній газовий рік. При цьому встановлено, що відповідач здійснював нарахування саме на підставі даних, отриманих від попереднього оператора газорозподільної системи, та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач надавав позивачу відповіді на його звернення у строки та з дотриманням вимог Закон України «Про звернення громадян», із належним обґрунтуванням та посиланням на відповідні нормативні акти. Обставини щодо неналежного розгляду звернень або надання недостовірної інформації свого підтвердження у ході судового розгляду не знайшли.
Крім того, суд врахував, що правильність визначення річної замовленої потужності на 2023 рік вже була предметом судового розгляду та підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому ці обставини не підлягають повторному доказуванню. Щодо розрахунків на 2024 рік, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б спростовували правильність визначених відповідачем обсягів споживання природного газу.
Також суд виходив із того, що позивач не довів наявності протиправної поведінки відповідача, а саме порушення конкретних норм права чи умов договору, а також відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та заявленою моральною шкодою. У зв`язку з цим вимоги про її відшкодування є необґрунтованими.
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційних скарг
Не погодившись із вказаним рішенням суду,  ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. 
Зазначає, що оператор газорозподільної системи при визначенні річної замовленої потужності безпідставно завищив обсяг спожитого природного газу, зокрема внаслідок неврахування фактичних показників лічильника, своєчасно ним переданих та прийнятих відповідачем до обробки. За твердженням апелянта, станом на 30 вересня 2023 року фактичні показники лічильника становили 997 куб. м, однак відповідачем у розрахунках було використано інші дані, що призвело до неправомірного визначення обсягу річної замовленої потужності.
Вказує, що відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем облік спожитого газу має здійснюватися виключно на підставі фактичних показників лічильника, переданих споживачем у встановлений строк. Однак відповідач, всупереч зазначеним вимогам, здійснив нарахування виходячи з недостовірних показників, унаслідок чого обсяг річної замовленої потужності був визначений у більшому розмірі, ніж фактичний.
Доводить, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, не надав належної оцінки доказам, які підтверджують фактичні показники лічильника та їх своєчасну передачу, зокрема електронним повідомленням, платіжним документам та іншим матеріалам справи, а також не навів мотивів їх відхилення.
Також у скарзі зазначено, що суд першої інстанції безпідставно поклав в основу рішення дані відповідача без перевірки їх достовірності, не дослідив у сукупності всі надані докази та дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи.
Посилається на істотні порушення норм процесуального права під час розгляду справи, зокрема недотримання розумних строків розгляду та несвоєчасне вчинення судом процесуальних дій щодо витребування доказів, що, на його думку, свідчить про неповне з`ясування обставин справи. Вказує, що нарахування відповідачем здійснювалися за відсутності належним чином укладеного договору розподілу природного газу, а умови взаємовідносин сторін є несправедливими та такими, що порушують його права як споживача.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Сторона відповідача подала відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказує, що позивач не довів ані протиправності дій відповідача, ані неналежного розгляду своїх звернень, ані підстав для перерахунку платежів чи відшкодування моральної шкоди. Відповідач, у свою чергу, належно розглянув усі звернення у встановленому порядку, надав мотивовані відповіді, а сам факт незгоди позивача не свідчить про їх протиправність.
Між сторонами існують договірні відносини, оскільки договір розподілу природного газу є публічним договором приєднання, а його акцепт можливий не лише шляхом підписання заяви, а й через фактичне споживання газу, передачу показників лічильника та оплату послуг, що і здійснював позивач. Відмова від підписання заяви-приєднання з мотивів незгоди з розрахунками є безпідставною, а твердження про відсутність договірних відносин суперечать поведінці самого позивача. Відповідач діяв у межах закону, не встановлював додаткових умов і правомірно здійснює діяльність оператора ГРМ з 01 жовтня 2023 року.
Нарахування плати за розподіл газу здійснювалися відповідно до Кодексу ГРМ і Типового договору на основі річної замовленої потужності, визначеної за фактичним споживанням попередніх періодів, із рівномірною щомісячною оплатою. Відповідач використовував дані, надані попереднім оператором – АТ «Сумигаз», і не має повноважень їх змінювати чи коригувати, здійснюючи лише розрахунки за встановленим тарифом НКРЕКП. Облік газу є безперервним, а наведені позивачем альтернативні показники не підтверджені доказами.
Крім того, обставини щодо обсягів споживання та річної замовленої потужності вже встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення, що виключає їх повторне оскарження. Доводи позивача є суперечливими, ґрунтуються на вже оцінених доказах і фактично спрямовані на уникнення оплати частини спожитого газу.
Вимоги про перерахунок платежів та відшкодування моральної шкоди є безпідставними, оскільки не доведено протиправність дій відповідача, наявність шкоди, причинний зв`язок та вину. Надані медичні документи не пов`язані з діями відповідача, а окремі процесуальні дії позивача вчинені з порушенням закону.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому визначив суб`єктний склад сторони відповідача – Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Інших осіб, як сторону відповідача, позивачами не вказано, відповідних клопотань про залучення співвідповідачем або заміну неналежного відповідача, до суду подано не було.
Згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Сумська філія є відокремленим підрозділом юридичної особи ТОВ «Газорозподільні мережі України» (код ЄДРПОУ 45202808).
Відомості про наявність у відповідача Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» статусу юридичної особи відсутні.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини 1 та 3 статті 13 ЦПК України).
Відповідно до частини 1 статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Наведеному відповідають і норми статті 80 ЦК України, що юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина 1 статті 89 ЦК України).
Згідно з частинами 1, 3 статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.
Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (частина 4 статті 95 ЦК України).
Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року (справа № 760/32455/19) зроблено такий висновок: «Довіреність керівника відокремленого підрозділу має комплексний характер. Від імені юридичних осіб має право виступати тільки керівник відокремленого підрозділу, а не сам підрозділ, адже поміж керівником і юридичною особою існують відносини представництва і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи. Процесуальні повноваження керівника відокремленого підрозділу мають бути вказані у довіреності юридичної особи. Із урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила. Філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже, неможливістю вирішення цивільного спору».
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманого апеляційним судом відповідно до частини 7 статті 81 ЦПК України, зазначений позивачем відповідач у цій цивільній справі - Сумська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» - не має статусу юридичної особи, і зареєстрований саме як філія. Юридичною особою, до якої належить така філія, є ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Відповідачем за цим позовом виступала виключно Сумська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», вся судова кореспонденція направлялась за адресою місцезнаходження філії. У матеріалах справи відсутні протокольні або паперові ухвали суду першої інстанції про залучення до участі у справі як відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України», позовна заява з додатками, а також повідомлення про час та місце розгляду справи на адресу цієї юридичної особи судом першої інстанції не надсилалися.
Таким чином підстав вважати, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» брало участь у справі як сторона, або суд першої інстанції помилково зазначив в якості відповідача філію юридичної особи, немає 
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Розгляду в суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Норма «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини 1 статті 186, пункт 1 частини 1 статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (див.: постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року (справа № 757/43355/16-ц )).
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть бути стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем є філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже, неможливістю вирішення цивільного спору.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року в справі № 760/32455/19, у постановах Верховного Суду від 31 липня 2024 року в справі № 522/2362/22, від 22 жовтня 2025 року в справі № 199/7142/24.
Суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув, внаслідок чого помилково розглянув справу по суті, чим порушив норми процесуального права.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу (частина 1 статті 377 ЦПК України).
Встановивши, що суд першої інстанції вирішив по суті спір, пред`явлений до Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», що є відокремленим підрозділом і не являється юридичною особою та не наділений цивільно-процесуальною дієздатністю, в зв`язку з чим не може виступати стороною в цивільному процесі, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України зазначене є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Висновки суду щодо судових витрат
На виконання частин 1, 13 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд мав би вирішити питання розподілу судових витрат. Однак у зв`язку із закриттям провадження у справі та за відсутності вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат, колегія суддів це питання не вирішує.
Керуючись статтями 367-369, 374, 377, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 січня 2026 року скасувати. 
Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сумської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок коштів по сплаті за розподіл природного газу та відшкодування моральної шкоди закрити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.
Повна постанова складена «26» березня 2026 року.

Головуючий (суддя-доповідач) Д.В. Сізов 

Судді А.П. Сидоренко 

М.В. Щербаченко