Справа № 169/212/26
Провадження № 2/169/418/26

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року       селище Турійськ 

Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого Тітівалова Р. К.,
з участю
секретаря судового засідання Веремчук Л. Ю.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

02 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача – ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_7 заповіту на вказане майно не складала. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останньої, окрім позивачки, є відповідачі у справі, як діти спадкодавця. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 спадщину не прийняли. 30 листопада 2025 року позивачка з відповідачками ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали договір про поділ спадкового майна. Відповідно до умов договору спадковий будинок переходить у власність позивачці. Вказуючи, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, позивачка просила визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 .
У підготовче засідання позивачка не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, 10 березня 2026 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить його задовольнити та розглядати справу без її участі (а. с. 79).
Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, 10 березня 2026 року подали до суду письмові заяви, кожен зокрема, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності (а. с. 62, 65, 67, 71, 75).
Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.
Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Належність вищевказаного будинку спадкодавці ОСОБА_7 підтверджується витягом з погосподарської книги №4 за 2001-2005 роки Турійської селищної ради Ковельського району Волинської області (а. с. 13). 
Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстроване (а. с. 17, 60).
До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1», загальною площею 46,5 кв. м, житловою площею 35,3 кв. м, з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня «Б-1», сарай-гараж «В-1», погріб «Д-1», вбиральня «Ж», колодязь «№ 1», огорожа «№2» (а. с. 14-16).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Встановлено, що позивачка є дочкою спадкодавця, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а. с. 9)
ОСОБА_7 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживала разом із дочкою ОСОБА_8 у селі Бобли Ковельського району Волинської області (а. с. 38 на звороті).
Заповіту за життя ОСОБА_7 не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 51).
02 вересня 2005 року та 07 жовтня 2025 року позивачка та відповідачки ОСОБА_9 і ОСОБА_6 подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 (а. с. 30 на звороті, 43, 44 на звороті - 45), а 30 листопада 2025 року уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого належний спадкодавці житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 перейшов у спадщину дочці спадкодавиці – позивачці ОСОБА_1 (а. с. 53).
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 до нотаріуса не зверталися, спадщину не прийняли і на спадкове майно не претендують.
Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні.
З огляду на вказане, позивачка ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як дочки спадкодавця, є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, які в контексті положень статей 1268, 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 .
Постановою приватного нотаріуса від 06 лютого 2026 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність ОСОБА_7 (а. с. 9).
Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 171/05 щодо майна померлої ОСОБА_7 (а. с. 30-61).
За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно.
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 665 гривень 60 копійок; стягнути з відповідачів в користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - по 133 гривні 12 копійок.
На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273, 1275 ЦК України та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок А-1», загальною площею 46,5 кв. м, житловою площею 35,3 кв. м, з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня «Б-1», сарай-гараж «В-1», погріб «Д-1», вбиральня «Ж», колодязь «№ 1», огорожа «№ 2», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, сплачений відповідно до квитанції ТОВ «НоваПей» № 4202249727 від 02 березня 2026 року на рахунок № UA118999980313191206000003492, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів ГУК у Волинській області /смт Турійськ/22030101.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 133 (сто тридцять три) гривні 12 (дванадцять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 133 (сто тридцять три) гривні 12 (дванадцять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 133 (сто тридцять три) гривні 12 (дванадцять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 133 (сто тридцять три) гривні 12 (дванадцять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 133 (сто тридцять три) гривні 12 (дванадцять) копійок.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивачка: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідачка: ОСОБА_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідачка: ОСОБА_6 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Повне рішення складене 01 квітня 2026 року.

Головуючий