ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року	Львів	Справа № 260/2143/24 пров. № А/857/53283/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді – Іщук Л. П.,
суддів – Обрізка І. М., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року (головуючий суддя Рейті С.І., м. Ужгород) у справі №260/2143/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не проведення індексації пенсії із застосуванням коєфіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2022 у розмірі 1,14, з 01.03.2023 року у розмірі 1,197; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити індексацію та перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коєфіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2022 року у розмірі 1,14, з 01.01.2023 року у розмірі 1,197.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025 рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 у справі №260/2143/24 скасовано і прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо непроведення ОСОБА_1 індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з 01.03.2022 року у розмірі 1,14, з 01.03.2023 року у розмірі 1,197. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити індексацію та перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2022 року у розмірі 1,14, з 01.01.2023 року у розмірі 1,197.
20.11.2025 позивачем подано до Закарпатського окружного адміністративного суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №260/2143/24, яку заявник обгрунтовував тим, що відповідач на виконання рішення суду повинен був проіндексувати показник середньої заробітної плати по Україні за 2018 - 2020 роки - 9118,81 грн. на коефіцієнт 1,14 та 1,197. Проіндексований показник середньої заробітної плати 9118,81 * 1,14 * 1,197 = 12443,35. Згідно до матеріалів пенсійної справи індивідуальний коефіцієнт заробітку становить 1,17728, а коефіцієнт страхового стажу становить 0,42000. Таким чином заявник вважає, що основний розмір пенсії на виконання рішення суду повинен був розраховуватись за формулою: (12443,35 *1,17728) * 0,42000 = 6152,70 грн.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного су від 01.12.2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю.
Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, свої висновки суд обґрунтовував тим, що питання розрахунку індексації пенсії, а саме, конкретний розмір пенсії з врахуванням такої індексації, не були предметом розгляду у справі № 260/2143/24.
Суд першої інстанції вказав, що оскільки спірні правовідносини щодо розрахунку індексації пенсії позивача, а саме конкретний розмір пенсії з врахуванням такої індексації, не охоплюються судовим рішенням у справі № 260/2143/24 і не були предметом судового розгляду та оцінки, відтак питання правомірності дій відповідача щодо розрахунку конкретних сум індексації пенсії не може бути вирішене в порядку судового контролю.
Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції, який ухвалив рішення, для встановлення судового контролю.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідач на виконання рішення суду повинен був проіндексувати показник середньої заробітної плати по Україні за 2018 - 2020 роки - 9118,81 грн на коефіцієнт 1,14 та 1,197. Натомість, розмір пенсії перерахованої відповідачем пенсії з 01.03.2022 становить 6330,59 грн., з 01.03.2023 - 6652,34 грн., з 01.03.2024 - 5943,96 грн, з 01.03.2025 - 5268,40 грн., тобто не відбулося збільшення показника середньої заробітної плати, що здійснюється наростаючим підсумком. Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги неправильне виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Апеляційний розгляд справи здійснено згідно ч.2 ст.312 КАС України в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів при наданні оцінки законності та обгрунтованості оскаржуваної ухвали виходить з наступного.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни. 
Згідно із ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Виконання рішення суду, яке набрало законної сили, забезпечується, зокрема, і шляхом встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, як це передбачено у розділі ІV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах».
У статті 381-1 КАС України встановлено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 - 382-3 і 383 цього Кодексу.
Колегія суддів зауважує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 №4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, змінений механізм судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах. КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1 - 382-3 та статтю 382 викладено в новій редакції.
Відповідно до ч.3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 21.11.2024 №4094-IX установлено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України (в редакції Закону №4094-IX) суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Абзацом 2 частини 1 статті 382 КАС України передбачено, що в адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Таким чином, вказаною нормою КАС України передбачено безальтернативне встановлення судом, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у конкретному переліку справ, а саме, у справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг саме за письмовою заявою заявника.
Разом з тим, в інших справах, які не належать до категорій справ, вказаних в абз.2 ч.1 ст.382 КАС України, з урахуванням приписів абз1. ч.1, ч.5 ст.382 КАС України, передбачено саме право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Як вже було встановлено, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №260/2143/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити індексацію та перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 01.03.2022 року у розмірі 1,14, з 01.01.2023 року у розмірі 1,197.
Враховуючи, що дана справа є справою з приводу обчислення та перерахунку пенсії, тобто, належить до переліку, визначеного в абзаці 2 ч.1 ст.382 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень – позивача ОСОБА_1 , суд першої інстанції повинен встановити судовий контроль за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №260/2143/24 шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання вказаного судового рішення.
Судом першої інстанції залишено поза увагою особливості розгляду справ з приводу судового контролю за виконанням судових рішень, встановлені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 №4094-IX, які діють з 19.12.2024 (дата набрання чинності цим Законом), а також вимоги ч.3 ст. 3 КАС України, тобто допущено неправильне застосування норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, що з врахуванням вимог ст.381-1 КАС України та відповідно до пункту 4 частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.
Керуючись статтями 311, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у справі №260/2143/24 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	М.А. Пліш