Справа № 509/2533/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року  с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №12026163380000044 від 11.04.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сергіївка Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одружений, утриманців не має, є фізичною особою-підприємцем, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, –

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 10.04.2026 року приблизно о 13:40 год., більш точного часу не встановлено, перебуваючи біля будинку своєї сусідки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , зустрів батька своєї сусідки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В подальшому, на ґрунті давніх неприязних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт. Далі обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до автомобіля марки «TOYOTA» моделі «YARIS» блакитного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_5 , та маючи намір направлений на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, через відчинене вікно автомобіля, умисно завдав останньому один удар долонею правої руки зжатою в кулак в область обличчя. Після чого, ОСОБА_5 вийшов зі свого автомобіля та підійшов до ОСОБА_3 , який схопив його за шию лівою рукою у захват, та повалив на землю, де сидячі зверху на ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого протиправного наміру направленого на завдання тілесних ушкоджень останньому, наніс йому один удар долонею правої руки зжатою в кулак в область шиї.
В результаті вказаних протиправних дій, обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді синця шиї, яке спричинило розлад здоров`я тривалістю не більше 6 днів, яке за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.
Частиною 2 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
В обвинувальному акті прокурор Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 вважає за доцільне та просить суд, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він беззастережно визнає, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, в заяві обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.
Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтвердила захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , засвідчивши своїм підписом у вказаній заяві.
Потерпілий ОСОБА_5 надав письмову заяву, в якій просить суд розглядати кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі та їх не оспорює.
Також, у вказаній заяві потерпілий зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Враховуючи викладене, та те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви потерпілого та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме вчинив протиправні дії, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .
У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає, його позиція є добровільною.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.
Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який одружений, є фізичною особою-підприємцем, на обліках у пікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, – щире каяття, обставин, що обтяжують покарання – судом не встановлено, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні, після вступу вироку в законну силу:
- DVD-R диск CMDR47G-CFMWM03-6865 65GR0723, з написом " ОСОБА_5 відео з камер 10.04.2026", на якому наявний відеозапис з назвою "Відео з будинку Соборна 22 А/2", на якому зафіксовано побиття потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - надалі зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1